ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2017 р.Справа № 924/955/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Атаманчука Дмитра Васильовича, м. Хмельницький

про стягнення 105903,00 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по вул. Прибузькій 56/1 "В" у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів за період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р.

Представники сторін:

позивача: Кучевська Г.В. - згідно довіреності №02-15-1689 від 27.11.2015 року

відповідача: Атаманчук Д.В. - приватний підприємець

прокуратури: Параскевич О.Г. - посвідчення від 21.08.2017 року

Рішення виноситься 05.12.2017 року, оскільки в судовому засіданні 04.12.2017 року оголошувалась перерва

Повне рішення складено 05.12. 2017р.

Суть спору: перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Атаманчука Дмитра Васильовича 105903,00 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по вул. Прибузькій 56/1 "В" у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів за період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач є власником нерухомого майна - приміщення столярного цеху площею 201,5 м.кв. згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2001р. за адресою: вул. Заводська, 61/3 у м. Хмельницькому. Для обслуговування вказаного нерухомого майна, на підставі рішень сесії Хмельницької міської ради № 11 від 28.12.2004р., № 34 від 05.10.2005р. та договору оренди земельної ділянки № 49 від 20.02.2006р. за наданою адресою ФОП Атаманчуку Д.В. надано в оренду земельну ділянку (площею від 700 до 1483 м.кв.). Крім того, позивач зазначає, що у зв'язку із закінченням дії договору оренди, враховуючи зміну назви вулиць та присвоєнням нових адрес, рішенням сесії міської ради № 25 від 27.12.2007р. ФОП Атаманчуку Д.В. в черговий раз надано в оренду земельну ділянку площею 1483 м.кв. для обслуговування приміщення столярного цеху за адресою: м. Хмельницький, вул. Прибузька, 56/1 „В" терміном на 5 років. З вказаної дати по даний час Атаманчук Д.В. право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформив. Разом з тим, як зазначено у позовній заяві, після прийняття сесією Хмельницької міської ради рішення № 25 від 27.12.2007р. про передачу в оренду земельної ділянки площею 1483 м.кв. по вул. Прибузька, 56/1 „В", підприємець Атаманчук Д.В. договір оренди вказаної земельної ділянки не уклав, орендної плати за договором не сплачував, хоча земельну ділянку комунальної власності протиправно огородив та використовував для обслуговування власного об'єкту нерухомого майна. Вказане підтверджується актом від 10.05.2017р., складеним представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради за результатами обстеження земельної ділянки по вул. Прибузькій 56/1 „В" у м. Хмельницькому.

Повноважний представник позивача та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, вважають їх правомірними та обґрунтованими.

Відповідач в судове засідання з'явився, відзиву не надав, усно заперечував проти стягнення даної суми, вважав її занадто великою, при цьому зазначив на можливості сплати 30000 грн. Окрім того, звернув увагу суду на той факт, що останній не користувався даною земельною ділянкою у повному об'ємі. В судовому засіданні 05.12.2017 року заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

Відповідно до повідомлення №706188 від 11.09.2017 р. Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 11.09.2017 р. №6369/01-18, за відповідачем зареєстровано приміщення столярного цеху заг. площею 201,5 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2001 р.

Згідно рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради № 11 від 28.12.2004р. „Про надання земельних ділянок в оренду суб'єктам підприємницької діяльності" міською радою вирішено надати земельні ділянки в короткострокову оренду суб'єктам підприємницької діяльності, зокрема, приватному підприємцю Атаманчуку Д.В. площею 700 м.кв. строком оренди на 2 роки за адресою: вул. Заводська, 61/3 для обслуговування столярного цеху.

20.02.2006р. між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та приватним підприємцем Атаманчуком Д.В. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 49, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі рішення № 11 22-ої сесії міської ради від 28.12.2004р. та рішення № 34 26-ої сесії міської ради від 05.10.2005р. надає орендареві у строкове платне користування земельну ділянку по вул. Заводській, 61/3 загальною площею 1483 м.кв. строком на 2 роки 28.12.2006р. для обслуговування столярного цеху на умовах благоустрою прилеглої території та її освітлення, згідно угоди з управлінням житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 2.1. договору в оренду надається земельна ділянка загальною площею 1483 м.кв.

Згідно п. 2.2. договору на земельній ділянці знаходяться: об'єкти нерухомого майна - приміщення столярного цеху загальною площею 201,5 м.кв.

Як передбачено п. 3.1. договору, він укладено на 2 (два) роки до 28.12.2006р. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий термін, у цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що орендна плата за вищевказану земельну ділянку сплачується орендарем у розмірі 1745,30 грн. в рік згідно рішення № 15 21-ої сесії міської ради від 19.09.2001р. та рішення № 19 8-ої сесії міської ради від 03.12.2002р.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 14.1. договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до плану земельної ділянки (план землекористування) приватного підприємця Атаманчука Д.В. (вул. Заводська, 61/3) площа останньої становить 1483 кв.м. Вищевказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :04:005:0005.

Рішенням 15 сесії Хмельницької міської ради № 25 від 27.12.2007р. „Про надання земельних ділянок в постійне користування юридичним особам, в оренду суб'єктам підприємницької діяльності, громадянину та внесення змін до рішення сесії міської ради" вирішено, зокрема, надати земельні ділянки в короткострокову оренду суб'єктам підприємницької діяльності, громадянину, в тому числі, фізичній особі-підприємцю Атаманчуку Д.В. ділянку за адресою: вул. Прибузька, 56/1В, площею 1483 м.кв. терміном оренди на 5 років для обслуговування столярного цеху.

У відповідності до листа ДПІ у місті Хмельницькому № 3177/9/22-25-12-03 від 21.02.2017р. ФОП Атаманчуком Д.В. орендна плата за користування земельною ділянкою для обслуговування столярного цеху, розміщеного за адресою: м. Хмельницький, вул. Прибузька, 56/1 В, за період 2014-2016 роки не сплачувалась.

Департаментом архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради надіслано на адресу Атаманчука Д.В. повідомлення № 709/02-01-14 від 03.05.2017р. про розгляд комісією питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки, що підтверджується списком № 550 згрупованих поштових відправлень.

10.05.2017р. представниками департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів та управління земельних ресурсів та земельної реформи складено акт обстеження земельної ділянки по вул. При бузькій, 56/1 В. Обстеження земельної ділянки проведено у зв'язку з необхідністю нарахування збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю. Рішенням міської ради від 27.12.2007р. № 25 Д. Атаманчуку було надано в оренду земельну ділянку по вул. Прибузькій, 56/1 В площею 1483 м.кв. для обслуговування столярного цеху. Договір оренди землі не укладався. В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка по вул. Прибузькій, 56/1 В знаходиться на закритій території, яка огороджена по периметру парканом.

10.05.2017р. відбулось засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, оформлено протоколом засідання, на якому розглядалось питання про нарахування збитків, заподіяних міській раді внаслідок несвоєчасної реєстрації договорів оренди землі, за результатами перевірки Держфінінспекції в Хмельницькій області. На засіданні прийнято рішення про нарахування збитків Атаманчуку Д.В. у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням фактичного терміну використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю, але не більше трьох років.

Відповідно до інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Хмельницькому районі, вартість 1 м.кв. земельної ділянки, розташованої по вул. Прибузькій, 56/1 В для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості становить: 2014р. - 500,17 грн., 2015р. - 624,86 грн., 2016р. - 895,02 грн., 2017р. - 1581,20 грн.

За результатами засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, був складений акт визначення розміру збитків від 12.05.2017р. Згідно цього акту розмір збитків, заподіяних відповідачем внаслідок використання земельної ділянки площею 0,1483 га за адресою: м. Хмельницький, вул. Прибузька, 56/1 В без правовстановлюючих документів, становив за період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р. 105903,70 грн.

Згідно розрахунку розміру збитків ФОП Атаманчука Д.В. у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.05.2014р. до 31.12.2014р. розмір збитків становить 14835,04 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 741752,1 грн., орендна плата в рік становить 22252,56 грн. (3% від НГО), за період з 01.01.2015р. до 31.12.2015р. - 27800,02 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 926667,38 грн., орендна плата в рік становить 27800,02 грн. (3% від НГО), з 01.01.2016р. до 31.12.2016р. - 39819,44 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1327314,66 грн., орендна плата в рік становить 39819,44 грн. (3% від НГО), з 01.01.2017р. до 01.05.2017р. - 23449,20 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2344919,60 грн., орендна плата в рік становить 70347,59 грн. (3% від НГО). Всього нараховано 105903,70 грн.

Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради звернувся листом № 1099/02-01-14 від 19.07.2017р. до Атаманчука Д.В. з пропозицією у 10-ти денний термін розглянути акт комісії щодо визначення розміру збитків та повідомити про результати їх розгляду, що підтверджується списком № 1159 згрупованих поштових відправлень.

Листом № 1692/116-17 від 20.09.2017р. відділом Держгеокадастру у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надано Хмельницькій місцевій прокуратурі копію витягу з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП Атаманчуку Д.В. для обслуговування столярного цеху по вул. Заводській, 61/3, м. Хмельницький, зокрема, висновок державної землевпорядної експертизи № 1440 від 21.10.2004р., заяву Атаманчука Д.В. від 27.08.2004р., умови відведення земельної ділянки № 537 від 14.10.2004р., висновок на відведення земельної ділянки під будівництво № 555 від 02.11.2004р.

Листом № 2767/02-01-11 від 26.09.2017р. департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомив Хмельницькій місцевій прокуратурі, що рішенням 22-ої сесії міської ради від 28.12.2004р. № 11 Д. Атаманчуку було передано в оренду земельну ділянку площею 700 м.кв. по вул. Заводській, 61/3 для обслуговування столярного цеху терміном на 2 роки. Рішенням 26-ої сесії міської ради від 05.10.2005р. № 34 були внесені зміни у вказане рішення, а саме змінено площу з „700" на „1483". Разом з тим, за інформацією, наявною в управлінні архітектури та містобудування 09.11.2004р. була присвоєна адреса: вул. Прибузька, 56/1 В під столярний цех Д. Атаманчуку, але документально підтвердити цей факт немає можливості, оскільки термін зберігання довідок про присвоєння адреси об'єктам нерухомості за 2004р. закінчився.

При цьому, взята за основу фактична зайнята площа земельної ділянки під об'єктом нерухомості, яка складає 1483 кв.м.

Враховуючи викладене, прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з відповідним позовом.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає наступне.

Загальні підстави позадоговірної відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 120 ЗК України, які кореспондуються з ст. 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховним Судом України від 13.04.2016р. у справі № 6-253цс16 зроблений висновок, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Положеннями ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та згідно ст. 126 ЗК України оформлюється відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із повідомлення Хмельницького бюро технічної документації №6369/01-18 від 11.09.2017 року, за Атаманчуком Д.В. зареєстровано 06.02.2002 року приміщення столярного цеху загальною площею 201,5 кв.м., за адресою: вул. Заводська, 61/3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2001 року. В подальшому, 09.11.2004 року була присвоєна адреса: вул. Прибузька, 56/1В під столярний цех Д. Атаманчуку.

З наведеного, відповідач є власником нерухомості за адресою: вул. Прибузька, 56/1В.

Однак, в порушення вищенаведених норм закону відповідач в період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р., за який позивачем заявлені до стягнення збитки, належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне останньому нерухоме майно. Доказів протилежного в матеріали справи не подано. Хоча в силу положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" саме на останнього покладено обов'язок по оформленню права користування земельною ділянкою та продовження дії договору оренди землі.

Судом встановлено, що 10.05.2017р. відбулось засідання комісії для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яке оформлено протоколом засідання, на якому було вирішено, зокрема, нарахувати збитки Атаманчуку Д.В. здійснювати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням фактичного терміну використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю, але не більше трьох років.

Згідно акту визначення розміру збитків від 12.05.2017р. комісія для визначення збитків власникам землі та землекористувачам встановила, що земельна ділянка, яку використовує землекористувач, розташована в м. Хмельницькому по вул. Прибузькій, 56/1 В, площа 0,1483 м.кв.

Судом також враховується, що розмір збитків визначено комісійно за актом від 12.05.2017р. про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання ФОП Атаманчуком Д.В. земельної ділянки площею 0,1483 га по вул. Прибузькій, 56/1 В у м. Хмельницькому, який затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 657 від 26.07.2012р. Дане рішення у встановленому порядку не оскаржене та не визнане незаконним і дії посадових осіб щодо визначення розміру збитків. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Ст. 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 21 Закону України від 06.10.1998р. № 161-XIV „Про оренду землі" (із змінами і доповненнями) за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі орендар вносить орендодавцеві платіж - орендну плату за землю.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, право користування спірною земельною ділянкою відповідачем не оформлено. Відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати.

Окрім того, доводи відповідача стосовно невикористання земельної ділянки, судом до ваги не приймаються, з огляду на встановлений факт належності саме відповідачу нерухомого майна під спірною земельною ділянкою. При цьому земельна ділянка для обслуговування столярного цеху надавалася саме на підставі заяви відповідача, а площу 0,1483 га. відповідач самостійно визначив, як таку, що необхідна для обслуговування нерухомості.

Тому дана земельна ділянка є сформована з 2004 року, як об'єкт нерухомості, та з 2007 року не була повернута відповідачем в комунальну власність, та за неї не сплачувалась плата будь-якої особою. Протилежного не спростовано та не заперечується сторонами.

Позиція відповідача про користування даною земельною ділянкою іншими особами, не спростовує правомірності поданого позову, зважаючи на відсутність жодних правових підстав у інших осіб для користування ділянкою площею 0,1483 га. по вул. Прибузькій 56/1В. Однак звертається увага відповідача, що в разі підтвердження даних доводів, фізична особа - підприємець не позбавлена можливості захистити свої порушені права в передбачений законом спосіб, в т.ч. в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічне визначення міститься і в статті 22 ЦК України.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Вищий господарський суд України в Постанові Пленуму від 17.05.2011р. № 6 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (із змінами і доповненнями) у п. 3.8. вказав, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини не оформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків (п. ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Для визначення розміру вказаних збитків постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п. 2 Порядку).

В пункті 3 Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій (п. 5 Порядку).

Позивач просить суд стягнути завдані збитки в розмірі 105903,00 грн., розраховані за період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р. Даний розрахунок здійснений з врахуванням площі земельної ділянки (1483 м2) та нормативно грошової оцінки даної площі земельної ділянки за визначений період 2014-2017 роки.

Відповідачем не наведено об'єктивних обставин або перешкод для укладення передбаченого нормами земельного законодавства договору оренди землі, а також обставин, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих на укладення такого договору, оскільки саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Невиконання вказаного обов'язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів наведене узгоджується і з позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 17.02.2016р. у справі № 3-1160г15.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що не оформлення документів на право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне відповідачу нерухоме майно, є доведеним фактом та виникло з вини відповідача внаслідок його бездіяльності, що свідчить про протиправну поведінку останнього та причинний зв'язок між його протиправною поведінкою та майновою шкодою.

При цьому, судом також приймається до уваги, що земельна ділянка є сформованою, на ній знаходиться належне саме відповідачу майно, тому позивач був позбавлений можливості передати таку ділянку в оренду іншим особам, та зменшити розмір понесених збитків.

Отже, позовні вимоги відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню. Доказів добровільного відшкодування збитків в сумі 105903,00 грн. матеріали справи не містять.

Відповідачем в судовому засіданні 05.12.2017 року заявлено про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності.

Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 6 ст. 261 ЦК України).

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як зазначалося вище, позовні вимоги про стягнення 105903, 00 грн. заявлені обґрунтовано.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги про стягнення збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів заявлені за період з 01.05.2014 року по 01.05.2017 року. При цьому, прокурор відповідно до відмітки на позовній заяві звернувся до суду 13.10.2017 року (нарочно).

З огляду на те, що вчинене порушення відповідачем є триваючим (неоформлення договору оренди) і у позивача право на стягнення заподіяних в результаті цього збитків у вигляді неотриманого доходу - орендної плати може виникати до повного врегулювання правовідносин сторін, беручи до уваги час звернення до суду із позовом та період, за який прокурор та позивач просять стягнути завдані збитки, визначений законодавством загальний строк позовної давності, суд вважає, що прокурором та позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення збитків за період з 01.05.2014 року по 13.10.2014 року, які, за підрахунком суду, становлять за період з 01.05.2014 року по 01.10.2014 року на суму 9271,9 грн. та 13 днів жовтня, що становить 803, 56 грн. На загальну суму 10075, 46 грн.

Суд бере до уваги положення п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", відповідно до якого якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Пунктом 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що у позові в частині стягнення 10075, 46 грн. збитків за період з 01.05.2014 р. до 13.10.2014 року слід відмовити зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, положення ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - в розмірі 95827,54 грн. У решті позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України у зв'язку із частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (90,48 %).

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 49, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Атаманчука Дмитра Васильовича, м. Хмельницький про стягнення 105903,00 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по вул. Прибузькій 56/1 "В" у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів за період з 01.05.2014р. по 01.05.2017р. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Атаманчука Дмитра Васильовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Хмельницької міської ради (р/р 0002, МФО 815013, , код платежу 18010900, одержувач коштів: УК у м. Хмельницькому) 95827,54 грн. (дев'яносто п'ять тисяч вісімсот двадцять сім грн. 54 коп.) збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Атаманчука Дмитра Васильовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) 1447,78 грн. (одну тисячу чотириста сорок сім грн. 78 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 10075,46 грн. збитків відмовити.

Повне рішення складено 05.12.2017р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - прокуратурі (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 63);

3 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3);

4 - відповідачу (АДРЕСА_1).