РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017Справа №910/17087/17

За позовом: публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ";

до: публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 10.066,21 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Коровін П.О. - за довіреністю від 06.12.2016 № ББУ/ЦОФД75/СЛ/16;

відповідача: Шляєв І.В. - за довіреністю від 26.10.2017 № 1805.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 10.066,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснене порушення правил перевезення вантажу за накладною № 49256886 у вагоні № 67865535, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційного акта та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 10.066,21 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.10.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/17087/17.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з огляду на те, що відправник не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення вантажу під час перевезення.

В судовому засіданні 20.11.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так, публічним акціонерним товариством "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ", як вантажовідправником (далі - позивач) зі станції "ДОБРОПІЛЛЯ" Донецької залізниці на станцію "ЛАДИЖИН" Одеської залізниці за накладною від 30.03.2017 № 49256886, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії, було відправлено вагон № 67865535 з вантажем "ВУГОЛЬ МАРКИ Г (Г1)". Вантажоодержувачем за вказаною накладною є ДТЕК Ладижинська ТЕС публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО".

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станції "ДОБРОПІЛЛЯ" Донецької залізниці складений комерційний акт від 01.04.2017 № 493102/23/111 про недостачу вантажу в вагоні: № 67865535 в кількості 5300 кг.

В комерційному акті від 01.04.2017 № 493102/23/111 зазначено, що по накладній значиться брутто 90850 кг., тара 22700 кг., нетто 68150 кг., в дійсності виявилось: брутто 85550 кг., тара з накладною 22700 кг., нетто 62850 кг., недостача 5300 кг. При огляді вантажу у вагоні встановлено розміщення вугілля рівномірне нижче рівня бортів на 200 мм, маркування одною продольною бороздою. Над 1,2м. люками ходу руху потяга поглиблення у довжину 2,2м., ширину 2,8м., глибину 0,6м., в місцях поглиблення маркування відсутнє. На місцях поглиблення нанесене маркування вапняним розчином. Течії вантажу не було.

У розділі Є зроблена відмітка станції призначення "ЛАДИЖИН" Одеської залізниці, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти акту від 01.04.2017 № 493102/23/111 не виявлено. До номеру акту доданий індекс "/111".

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 10.066,21 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями п. 114 Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, мінеральне паливо.

Вартість однієї тонни вантажу вугільної продукції за накладною від 30.03.2017 № 49256886 у вагоні № 67865535 в кількості 68150 кг. становить 2179,54 грн. з ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою позивача.

Норма природної втрати під час перевезення вантажу складає 681,5 кг. (68150 кг Х 1 %).

Відтак, нестача вантажу у вагоні № 67865535 складає 4618,5 кг. (5300 кг. - 681,5 кг.).

Таким чином вартість недостачі, виявленої у вагоні № 67865535 складає 10.066,21 грн. (4618,5 кг. Х 2179,54 грн.).

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 10.066,21 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені з огляду на те, що згідно ст. 110 Статуту визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. При оформленні зі сторони залізниці накладної від 30.03.2017 № 49256886 у вагоні № 67865535 остання підтвердила кількість прийнятого вантажу та відповідно до ст. 110 Статуту має нести відповідальність за його збереження.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1; ідентифікаційний код 00176472) заборгованість в сумі 10.066 (десять тисяч шістдесят шість) грн. 21 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 листопада 2017 року

Суддя С.В. Балац