ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Справа № 920/249/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Карабаня В.Я.,

Кондратової І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 р. (судді: Здоровко Л.М., Лакіза В.В., Шутенко І.А.)
у справі№920/249/17 господарського суду Сумської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"
доГоловного управління Національної поліції в Сумській області
простягнення 467 199 грн. 54 коп.
за участю представників:
від позивача Яковюк Л.Ю., т.в.о. керівника, наказ №25-відряд від 24.11.2017 р.
від відповідача Давиденко О.В., довіреність №135/26/01-2017 від 10.03.2017 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Сумської області від 28.04.2017 р. у справі №920/249/17 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач). Стягнуто з відповідача на користь позивача 467 199 грн. 54 коп., а саме: 33 686 грн. 35 коп. боргу за поставлений природний газ у грудні 2016 року, 16 843 грн. 18 коп. збитків за перевищення договірного обсягу природного газу за грудень 2016 року, 1 550 грн. 50 коп. пені за порушення порядку і строків оплати поставленого у грудні 2016 року природного газу, 166 грн. 12 коп. 3% річних, 336 грн.86 коп. інфляційних втрат, а також 276 276 грн. 29 коп. боргу за поставлений природний газ у січні 2017 року та 138 340 грн. 24 коп. збитків за перевищення договірного обсягу природного газу за січень 2017 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 р. рішення господарського суду Сумської області від 28.04.2017 р. скасовано в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків за перевищення договірних обсягів споживання газу в грудні 2016 року та січні 2017 року та в цій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Постанова апеляційного господарського суду обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази перевищення відповідачем підтвердженого обсягу природного газу у грудні 2016 року, а перевищення відповідачем підтвердженого обсягу природного газу у січні 2017 року на 2,49% не є правовою підставою для відшкодування збитків споживачем.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 р. в частині відмови у стягненні збитків за перевищення договірних обсягів споживання газу в грудні 2016 року та січні 2017 року та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, щодо повного та всебічного дослідження всіх фактичних обставин справи.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.11.2017 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ємельянов А.С. (доповідач у справі), судді: Карабань В.Я., Корнілова Ж.О., касаційну скаргу позивача прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 27.11.2017 р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.11.2017 р. задоволено клопотання представника Головного управління Національної поліції в Сумській області Давиденко О.В. про участь у судовому засіданні в режимі проведення відеоконференції господарським судом Сумської області.

У зв'язку з перебуванням судді Корнілової Ж.О. на лікарняному, у справі було призначено проведення повторного автоматизовано розподілу, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Ємельянов А.С. (доповідач у справі), судді: Карабань В.Я., Кондратова І.Д.

До початку судового розгляду представник відповідача, керуючись приписами ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, подав відзив на касаційну скаргу, в якому заперечив проти її задоволення.

В судове засідання 27.11.2017 р. з'явився представник позивача. Представник відповідача був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в касаційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 07.10.2016 р. позивачем (надалі - постачальник) та відповідачем (надалі - споживач) укладено договір на постачання природного газу №100/16-С, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити природний газ, скраплений або в газоподібному стані споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.3 договору (з урахуванням додаткової угоди №01/01/2017 від 19.01.2017) визначені планові обсяги постачання газу, що у грудні 2016 року становлять 48, 09 тис.куб.м, а у січні 2017 року - 20, 1 тис.куб.м.

Додатковою угодою №20161201 від 15.12.2016 р. ціну за одну тис.куб.м природного газу встановлено на рівні 7 166 грн. 70 коп., крім того ПДВ 20% - 1 433 грн. 34 коп., разом з урахуванням ПДВ - 8 600 грн. 04 коп.

Згідно пункту 4.2 договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 10 календарних днів з моменту отримання та підписання сторонами акту приймання-передачі. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за переданий споживачеві газ за цим договором здійснюється протягом 5 календарних днів з дати отримання споживачем бюджетного призначення на фінансування закупівлі. При цьому, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до пункту 4.3 договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата внесення споживачем відповідної суми коштів банківській установі для їх перерахування на банківський рахунок отримувача таких коштів (постачальника за умовами цього договору). При цьому, враховуючи, що споживач є бюджетною організацією та здійснює всі фінансові операції через органи Державної казначейської служби України, несвоєчасне перерахування коштів органами Державної казначейської служби України за умови своєчасного направлення споживачем фінансових документів до сплати за цим договором не вважається порушенням обов'язків та строків оплати з боку споживача.

При цьому, в п. 6.2.1 договору за порушення споживачем строків оплати передбачено нарахування пені.

Позивач стверджує, що у грудні 2016 року, відповідачем було спожито 3,917 тис.куб.м. понад договірних обсягів газу, оплата за які здійснена не була. Внаслідок цього виникла заборгованість за спожитий понад договірний природний газ у грудні 2016 року в розмірі 33 686 грн. 35 коп.

Поряд з цим, оскільки покупець несвоєчасно розрахувався за поставлений у грудні 2016 року природний газ, позивач вказує на обов'язок останнього сплатити пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Позивач також зазначає, що у січні 2017 року відповідачем перевищено договірний обсяг споживання природного газу на 32,172 тис.куб.м. Оплата даного обсягу газу відповідачем здійснена не була, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожитий у січні 2017 року понад договірний обсяг природного газу в розмірі 276 276 грн. 29 коп.

Крім того, на думку позивача, перевищення відповідачем договірних обсягів споживання газу в грудні 2016 року та січні 2017 року є підставою для стягнення з останнього 16 843 грн. 18 коп. та 138 340 грн. 24 коп. збитків, нарахованих відповідно до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 р. (далі - Правила).

Керуючись приписами ст. 530, ч. 1 ст. 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, як місцевий, так і апеляційний господарські суди, прийшли до висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому, судами було вмотивовано відхилено доводи відповідача про відсутність належного бюджетного фінансування та, зокрема, зазначено, що останнім не надано доказів своєчасного звернення до Державної казначейської служби України.

В свою чергу, щодо позовних вимог про стягнення збитків господарський суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Враховуючи вищевикладене, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та ступеня вини.

Отже, позивачем у справі має бути доведено наявність складу правопорушення у діях відповідача.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 розділу VI Правил, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об'єму (обсягу) природного газу, що розраховується за наведеною в цьому пункті формулою.

В свою чергу, згідно з п. 2 розділу VI Правил, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику не здійснюється, якщо фактичний обсяг споживання в розрахунковому періоді відрізняється від підтвердженого обсягу природного газу не більше ніж на ±5 %.

Так, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, господарський суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази підтвердження позивачем певного обсягу природного газу для відповідача на грудень 2016 року. В свою чергу, перевищення відповідачем підтвердженого обсягу природного газу у січні 2017 року на 2,49% не є правовою підставою для відшкодування збитків споживачем.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає вірною наведену правову позицію господарського суду апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Касаційна інстанція, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх (ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, доводи, викладені в касаційній скарзі, відхиляються колегією суддів Вищого господарського суду України як такі, що зводяться виключно до переоцінки доказів, що стосуються дій сторін із визначення договірних обсягів природного газу, а також номінації та реномінації цих обсягів позивачем. Такі докази вже були досліджені та оцінені апеляційним господарським судом.

Таким чином, судова колегія господарського суду касаційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 р. у справі №920/249/17 залишити без змін.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді В.Я. Карабань

І.Д. Кондратова