УХВАЛА

21.11.2017Справа № 910/17852/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС"

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К"

про стягнення заборгованості

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Перевертун В.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача 1

(заявника) - Назаренко М.В. (представник за довіреністю);

від відповідача 2 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

21.08.2017 постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення по справі №17/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К" про стягнення заборгованості, яким солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К" на користь Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" заборгованість в сумі 3495067,47 грн.

12.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЄС" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К" про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої до суду заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЄС" посилається на те, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки спір для стягнення кредитної заборгованості фактично розглядався структурним підрозділом організації, основним завданням якої є захист прав та інтересів банків - її членів, зокрема Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", відтак за твердженням відповідача-1, третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків Мамченко Ю.В. було розглянуто справу № 17/17 з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, заявник вказує, що рішення третейського суду є незаконним та підлягає скасуванню з підстав закінчення строку дії Кредитного договору №1/1162007 та невірного розрахунку заборгованості Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" за вказаним договором, який заявник вважає необґрунтованим та таким, що не дозволяє встановити чи відповідають вимоги Банку дійсності, та чи правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" вказаної в спірному розрахунку суми заборгованості за Договором.

Ухвалою господарського суду міста Києва №910/17852/17 від 17.10.2017 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 призначено на 21.11.2017.

В судовому засіданні 21.11.2017 представник відповідача 1 (заявника) надав пояснення з приводу поданої заяви, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 21.11.2017 заперечив проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" посилаючись на викладені в поданому останнім через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва відзиві на заяву, зокрема зазначив, що скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 з підстав закінчення строку дії Кредитного договору №1/1162007 та невірного розрахунку заборгованості позичальника за вказаним договором не відповідає вимогам ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, представник позивача послався на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/15545/17, якою при вирішенні питання про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року по третейській справі №17/17, вже розглянуто питання відповідності складу третейського суду та за висновками суду, зазначений склад повністю відповідає вимогам ст.ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди ", в зв'язку з чим представник позивача просить суд припинити провадження у справі в цій частині.

Представник відповідача 2 в судове засідання 21.11.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Окрім викладеного, 17.11.2017 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва Асоціацією українських банків через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва подано заяву про залучення останньої до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. За твердженням заявника існує можливість скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17, що в свою чергу може вплинути на немайнові права Асоціації українських банків (ділову репутацію).

Представники сторін просили суд вирішити зазначену заяву на власний розсуд.

Розглянувши заяву Асоціації українських банків про залучення останньої до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд не вбачає підстав в її задоволенні .

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених Законом.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до ст.122-5 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до п.6.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 застосування Господарського процесуального кодексу України, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 названого Кодексу.

Таким чином, наведеними вище нормами чинного законодавства визначено вичерпний перелік підстав, з яких рішення третейського суду може бути скасоване, в той же час, законом не передбачено розширеного тлумачення підстав для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, суд припиняє провадження у справі в частині розгляду заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 з підстав закінчення строку дії Кредитного договору №1/1162007 та невірного розрахунку заборгованості позичальника за вказаним договором, оскільки діючим законодавством не передбачено можливості для звернення із заявами про скасування рішень третейських судів із вказаних підстав.

Разом з тим, стосовно вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" в частині скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 з підстав невідповідності складу третейського суду вимогам ст.16-19 Закону України «Про третейські суди» суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Заявляючи свої вимоги про скасування рішення третейського суду, заявник постилається на те, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» є членом Асоціації Українських банків, при якій створений третейський суд, яким було розглянуто справу. Крім того, заявник зазначає, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації Українських банків не є юридичною особою, таким чином, фактично є структурним підрозділом Асоціації Українських банків.

Так, судом встановлено, що згідно з статтею 1 Закону України "Про третейські суди" цей Закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

За приписами ст.7 Закону України "Про третейські суди", в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Як вбачається з п.1 ст.2 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 22.04.2005 із відповідними змінами, третейський суд є недержавним, незалежним, постійно діючим органом, який створений для захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів сторін третейського розгляду шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Згідно з ст.17 Закону України "Про третейські суди", формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами. Якщо сторони не погодили іншого, то формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в такому порядку: 1) при формуванні третейського суду в складі трьох і більше третейських суддів кожна із сторін призначає чи обирає рівну кількість третейських суддів, а обрані у такий спосіб третейські судді обирають ще одного третейського суддю для забезпечення непарної кількості третейських суддів. Якщо одна із сторін не призначить чи не обере належної кількості третейських суддів протягом 10 днів після одержання прохання про це від іншої сторони або якщо призначені чи обрані сторонами третейські судді протягом 10 днів після їх призначення чи обрання не оберуть ще одного третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду; 2) якщо спір підлягає вирішенню третейським суддею одноособово і після звернення однієї сторони до іншої з пропозицією про призначення чи обрання третейського судді сторони не призначать чи не оберуть третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду.

Як передбачено ст.17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 22.04.2005 із відповідними змінами, формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею. Якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви Голова Третейського суду або заступник повинен призначити суддю.

Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору (зі змінами та доповненнями) та договору поруки вбачається, що спори в рамках даних договорів підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків в порядку, передбаченому третейським застереженням. Якщо спір не підвідомчий третейському суду, такий спір передається на розгляд суду.

Будь-які вимоги, які виникають при виконанні даних договорів або у зв'язку з ними, або випливають з них та становлять предмет спору підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків з регламентом вказаного третейського суду, текст якого розміщено на (http:tretsud.aub.oru.ua) та який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. Умови договорів містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце та дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення кредитного договору та договору поруки.

За змістом ст.16 Закону України "Про третейські суди", склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Так, враховуючи викладене, суд зазначає, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків створений та діє на основі Закону України "Про третейські суди", Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків та Регламенту, які є відкритими для доступу та з якими кожна сторона має рівні права на ознайомлення у Третейському суді або на сайті суду (http:tretsud.aub.oru.ua).

Стаття 18 Закону України "Про третейські суди" встановлює вимоги до третейських суддів. Частина 1 цієї статті передбачає, що третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору.

Таким чином, постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків є незалежним органом, який захищає інтереси сторін третейського розгляду, а не членів Асоціації українських банків.

Разом з тим, заявником не надано доказів того, що ПАТ «Креді агріколь банк» є членом вказаної Асоціації так само як і не надано доказів того, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків є структурним підрозділом Асоціації українських банків. В той же час, в матеріалах справи наявна роздруківка із сайту Асоціації Українських банків, з якої вбачається, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» не входить до складу членів вказаної Асоціації.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/15545/17 за заявою Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К" про стягнення заборгованості у розмірі 3495067 грн. було розглянуто заперечення відповідача щодо відповідності складу третейського суду вимогам Закону України «Про третейські суди» із вказаних підстав та встановлено відповідність складу третейського суду вимогам Закону.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 по справі №910/15545/17 було залишено без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у вказаній справі.

Згідно з ч.1 ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до п. 4.9, п. 4.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", розподілу підлягають і суми судового збору, сплачені із заяв про скасування рішення третейського суду та про примусове виконання рішення третейського суду. Такий розподіл засновується на загальних засадах статті 49 застосування Господарського процесуального кодексу України; зокрема, в разі відмови в задоволенні відповідної заяви судовий збір покладається на заявника, а в разі скасування рішення третейського суду або видачі згаданого виконавчого документа - на іншу сторону третейського спору. Розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.49, 121-1 - 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі №910/17852/17 в частині скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 з підстав закінчення строку дії Кредитного договору №1/1162007 та/або невірного розрахунку заборгованості позичальника за вказаним договором.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 з підстав невідповідності складу третейського суду вимогам ст.ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди " відмовити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 року у третейській справі №17/17 за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЄС-К" про стягнення заборгованості залишити без змін.

Суддя Я.В. Маринченко