ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 924/670/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

за участю представників:

ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" - Грішиної Н.О.,

ТОВ "Укрбудінвест" - Потапової М.В.,

ТОВ "Либідь" - Стефанчука М.О.,

ПП "Плаза К" - Потапової М.В.,

ПП "ЕН" - Потапової М.В.,

Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області - не з'явився,

Хмельницького бюро технічної інвентаризації - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017

у справі № 924/670/13 господарського суду Хмельницької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінвест";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь";

3) Приватного підприємства "Плаза К";

4) Приватного підприємства "ЕН"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області;

2) Хмельницького бюро технічної інвентаризації

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ПАТ "КредоБанк" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал") звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом, згідно з яким (з урахуванням прийнятої господарським судом заяви про зміну предмета позову від 01.02.2016) просить в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Укрбудінвест" перед ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008, укладеним ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Укрбудінвест", в сумі 14 345 088,98 грн., з яких: 11 932 301,34 грн. - сума кредиту, що підлягає достроковому поверненню; 2 244 553,35 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами; 17 153,41 грн. - прострочена заборгованість за комісією за управління кредитом; 31 683,34 грн. пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту; 118 430,42 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами; 967,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за адміністрування кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008, що був укладений ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал", та ТОВ "Либідь", посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Корніловою О.М., за реєстровим № 778, а саме на нерухоме майно: торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21 (в якому об'єднані згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2012 № 340 "Про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому за ТОВ "Либідь" існуючі на момент укладення договору іпотеки від 15.02.2008 торгівельний та готельний комплекс (IV черга) загальною площею 1059,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2004, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серія САА № 147881, виданого на підставі рішення від 08.07.2004 № 402-Г; торгівельний та готельний комплекс (V черга) загальною площею 1042,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серія САА № 236695, виданого на підставі рішення від 30.03.2005 № 191-А; торгівельний та готельний комплекс (VI черга) загальною площею 275,2 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 03.08.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серія САА № 233952, виданого на підставі рішення від 12.05.2005 № 296). Визначити спосіб реалізації майна, яке є предметом іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.02.2017 (колегія суддів у складі: суддя Смаровоз М.В. - головуючий, судді Заярнюк І.В., Олійник Ю.П.) позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008, що був укладений ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" та ТОВ "Либідь", посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Корніловою О.М., за реєстровим № 778, а саме на нерухоме майно, за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 36 600 615 грн. (торгівельний та готельний комплекс (IV черга) загальною площею 1059,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2004, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серії САА № 147881, виданого на підставі рішення від 08.07.2004 № 402-Г; торгівельний та готельний комплекс (V черга) загальною площею 1042,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серії САА № 236695, виданого на підставі рішення від 30.03.2005 № 191-А; торгівельний та готельний комплекс (VI черга) загальною площею 275,2 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що було передано в іпотеку ТОВ "Либідь" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серії САА № 233952, виданого на підставі рішення від 12.05.2005 № 296), яке, згідно з рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2012 № 340 "Про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому, за ТОВ "Либідь"", є складовою частиною торгівельного та готельного комплексу загальною площею 3574,8 м2, що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, з визначенням способу продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" (у рахунок погашення заборгованості ТОВ "Укрбудінвест" перед ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008, укладеним ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" та ТОВ "Укрбудінвест", в сумі 14 345 088,98 грн., з яких: 11 932 301,34 грн. - неповернута сума кредиту; 2 244 553,35 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами; 17 153,41 грн. - прострочена заборгованість за комісією за управління кредитом; 31 683,34 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту; 118 430,42 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами; 967,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за адміністрування кредиту). Стягнуто з ТОВ "Либідь" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" 68 820 грн. відшкодування судового збору. У решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 (колегія суддів у складі: суддя Розізнана І.В. - головуючий, судді Мельник О.В., Грязнов В.В.) вказане рішення господарського суду від 16.02.2017 скасовано в частині задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. В решті рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, а рішення господарського суду Хмельницької області від 16.02.2017 залишити в силі. В обґрунтування касаційної скарги касатор стверджує, що господарським судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови не застосовані до даних правовідносин норми матеріального права, зокрема, ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 9, ст. 33. ст. 35 Закону України "Про іпотеку", які підлягають застосуванню в даному випадку. Так, на думку позивача, оскільки ТОВ "Либідь" вчинило дії щодо об'єднання предмета іпотеки з іншими приміщеннями (а в подальшому відчуження відповідного об'єкта, який включав в себе і предмет іпотеки) та отримало на такий окремий об'єкт нерухомості свідоцтво про право власності без надання згоди іпотекодержателя, то такі дії іпотекодавця суперечать ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку" та п. 1.9., п. 4.1. договору іпотеки від 15.08.2008. У зв'язку з цим, касатор зазначає про те, що відсутність письмової згоди ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал", на відчуження предмету іпотеки, яка би передувала укладенню договору купівлі-продажу від 28.04.2012, укладеного ТОВ "Либідь" та ПП "ЕН", свідчить про недійсність договору купівлі-продажу від 28.04.2012, яка встановлена законом (ч. 3. ст. 12 Закону України "Про іпотеку"). Відтак, оскільки підписаний представниками ТОВ "Либідь" та ПП "ЕН" договір купівлі-продажу від 28.04.2012 є нікчемним, за будь-яких обставин не міг відбутися перехід права власності на предмет іпотеки від ТОВ "Либідь" до ПП "ЕН" за договором купівлі-продажу в силу нікчемності останнього. У зв'язку з викладеним, на думку позивача його порушене право підлягає захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Либідь" просить постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. На думку ТОВ "Либідь" суд апеляційної інстанції вірно встановив, що торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, на який позивач просить звернути стягнення не є предметом іпотеки згідно з договором від 15.02.2008, а тому на нього не може бути звернуто стягнення.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України вважає касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи було встановлено, що:

- 15.02.2008 ВАТ "Кредобанк (в подальшому ПАТ "Кредобанк) та ТОВ "Укрбудінвест" (позичальник) укладено договір № 08/05, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі передбачені договором;

- кредит надається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 2.3 кредитного договору). Позичальник зобов'язується надати банку наступні види забезпечення: іпотека нерухомості торгівельний та готельний комплекс (4 черга, площею 1059,0 м2; 5 черга, площею 1042,0 м2; 6 черга, площею 275,2 м2, загальною площею 2376,2 м2 та знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, і належить майновому поручителю ТОВ "Либідь" (п. 3.3 кредитного договору);

- згідно з розділом 4 кредитного договору за видачу кредиту та користування кредитними коштами позичальник сплачує банку комісії (п. 4.1); позичальник сплачує проценти у валюті отриманого кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти (п. 4.3);

- відповідно п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник на вимогу банку сплачує йому пеню (п. 7.1). Банк, у випадку передбаченому п. 5.2 договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших, належних до сплати, платежів за договором (п. 5.9);

- за управління кредитом позичальником сплачується комісія щомісячно в розмірі 500 грн., а з 04.03.2011 в розмірі 2500 грн. (згідно з додатковим договором до кредитного договору від 04.03.2011) (п. 4.1.3 кредитного договору);

- п. 4.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році) за ставкою, визначеною у п. 2.1 договору з моменту видачі кредиту до дати його повернення;

- 01.10.2008 сторонами кредитного договору укладено додатковий правочин, за яким сторони збільшили процентну ставку до 21% річних та внесли зміни у порядок розрахунків;

- 09.06.2009 сторони уклали додатковий правочин та визначили, що сума кредиту становить 13 933 724,14 грн., процентна ставка 26% річних, термін погашення до 13 лютого 2015 року. Погоджено відповідний графік;

- 04.03.2011 сторонами укладено додатковий договір до кредитного договору, яким внесено такі зміни: процентна ставка 18% річних, змінено розмір комісій та порядок розрахунків;

- 10.08.2011 до основного кредитного договору сторони уклали додатковий правочин, за яким: сума кредиту 12 482 301,34 грн.; процентна ставка 18% річних, термін погашення до 13 грудня 2016 року. Погоджено новий графік погашення кредиту;

- 15.02.2008 ВАТ "Кредобанк" (в подальшому ПАТ "Кредобанк", іпотекодержатель) та ТОВ "Либідь" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки (посвідчено нотаріально, зареєстровано за № 778), відповідно до якого цей договір забезпечує виконання зобов'язань ТОВ "Укрбудінвест" та вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008, який укладено між позичальником та іпотекодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі (п.п. 1.1 договору);

- згідно з п.п. 1.3, 1.7 договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки є: торгівельний та готельний комплекс (IV черга) загальною площею 1059,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 13.07.2004, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серія САА № 147881, виданого на підставі рішення від 08.07.2004 № 402-Г, що підтверджується також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Хмельницьким БТІ за № 17756516 від 15.02.2008; торгівельний та готельний комплекс (V черга) загальною площею 1042,0 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 14.04.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської радії, бланк серія САА № 236695, виданого на підставі рішення від 30.03.2005 № 191-А, що підтверджується Витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Хмельницьким БТІ за № 17756543 від 15.02.2008; торгівельний та готельний комплекс (VI черга) загальною площею 275,2 м2 за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 03.08.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, бланк серія САА № 233952, виданого на підставі рішення від 12.05.2005 № 298, що підтверджується також Витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Хмельницьким БТІ за № 317762627 від 15.02.2008;

- відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим та/або позичальником за кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 5 договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки;

- 09.06.2009 сторони підписали додатковий договір до іпотечного договору від 15.02.2008 № 778, відповідно до якого п. 1.1 договору іпотеки виклали в такій редакції: "цей договір іпотеки забезпечує виконання зобов'язань ТОВ "Укрбудінвест" (позичальник) та вимог іпотекодержателя за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008, який укладено між позичальником та іпотекодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі";

- кредит відповідно до кредитного договору надається іпотекодавцю кредитором (іпотекодержателем) на наступних умовах: сума кредиту - 13 933 724,14 грн., термін повернення кредиту - 13.02.2015 включно згідно графіка, наведеного в додатку № 1 до кредитного договору. Розмір відсоткової ставки визначається кредитним договором в розмірі 26,0% річних;

- 04.03.2011 ТОВ "Укрбудінвест" як іпотекодавець передав, а Хмельницьке відділення ЦФ ПАТ "Кредобанк" як іпотекодержатель прийняв оригінали документів, а саме: технічний паспорт на приміщення по вул. Кам'янецька, 21, що належить ТОВ "Либідь"; свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САА № 147881, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4124470 від 13.07.2004 по вул. Кам'янецька, 21, свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САА № 236695, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7004852 від 14.04.2005 по вул. Кам'янецька, 21, технічний паспорт на приміщення, свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САА № 233952, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7960150 від 03.08.2005 по вул. Кам'янецька, 21, що належить ТОВ "Либідь";

- відповідно до п. 1.6. договору іпотеки від 15.02.2008 (у редакції додаткового правочину від 10.08.2011 до договору іпотеки від 15.02.2008) заставна вартість майна, що передається в іпотеку, за погодженням сторін становить 36 600 615 грн.;

- надання банком кредиту ТОВ "Укрбудінвест" засвідчують наявні у справі виписки банку за період з 15.02.2008 по 19.04.2013. Про часткове погашення кредиту, процентів та комісії свідчать додані у справу копії меморіальних ордерів та виписок банку;

- станом на 01.06.2013 та на час вирішення спору заборгованість ТОВ "Укрбудінвест" перед ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008 становить 14 345 088,98 грн. з яких: 11 932 301,34 грн. - неповернута сума кредиту; 2 244 553,35 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами; 17 153,41 грн. - прострочена заборгованість за комісією за управління кредитом; 31 683,34 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту; 118 430,42 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами; 967,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за адміністрування кредиту;

- 12.04.2012 виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення № 340 "Про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому, за ТОВ "Либідь", згідно з яким, розглянувши клопотання ТОВ "Либідь" про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому на земельній ділянці, наданій у власність на підставі Державного акта на право власності на землю від 26.12.2002 (серія ХМ № 047963), що належать власнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2004, виданого управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.07.2004 за реєстраційним № 6588472, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.04.2005 за реєстраційним № 10486617, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2005, виданого управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.08.2005 за реєстраційним № 11610574, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.02.2008, виданого управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.02.2008 за реєстраційним № 22170763, що об'єднуються в один окремий об'єкт, вирішено: оформити право власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому за ТОВ "Либідь"; Хмельницькому бюро технічної інвентаризації оформити свідоцтво про право власності і провести державну реєстрацію вказаного в п. 1 об'єкта нерухомого майна;

- 28.04.2012 ТОВ "Либідь" (продавець) та ПП "ЕН" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець передає майно у власність покупцю, а покупець приймає майно та оплачує вартість такого майна згідно умов даного договору (п. 1.1 договору);

- згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що відчужується за даним договором, знаходиться в місті Хмельницькому, вул. Кам'янецька, 21;

- п. 1.3 договору купівлі-продажу передбачено, що нежитлове приміщення належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 13.04.2012 управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 340 від 12.04.2012. Право власності зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 13.04.2012 за реєстраційним № 36447146;

- відповідно до п. 1.4 договору продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказане вище нежитлове приміщення, не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, як юридична адреса не використовується. Прав щодо нього у третіх осіб немає. Під забороною відчуження (арештом) згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 35869881, виданого Нагорною Т.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 28.04.2012, нежитлове приміщення, що відчужується, не перебуває;

- 27.03.2013 позивач направив на адресу відповідачів вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (у строк до 13 травня 2013 року);

- позивачем додано до матеріалів справи копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 13 липня 2004 року, від 14 квітня 2005 року та від 3 серпня 2005 року, за якими власником вищевказаних об'єктів нерухомості є ТОВ "Либідь". Підстави виникнення права власності вказані у витягах з реєстрації прав власності на нерухоме майно від 13.07.2004, від 14.04.2005, від 03.08.2005;

- відповідно до наказу управління архітектури, містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 07.03.2014 № 72 "Про зміну адреси об'єктів нерухомості в м. Хмельницькому було вирішено змінити адресу об'єктів нерухомості: земельної ділянки площею 0,4458 га; торгівельного та готельного комплексу загальною площею 769,2 м2 (І черга продовольчий і промислові магазини заг. площею 270,1 м2) та (ІІ черга торгівельні приміщення загальною площею 499,1 м2); готельно-розважального комплексу загальною площею 3867,7 м2, магазину непродовольчих товарів заг. площею 182,3 м2; нежитлового приміщення, закладу ресторанного типу заг. площею 135 м2 по вул. Кам'янецькій, 21 на вул. Кам'янецьку, 19;

- відповідно до договору відступлення прав за забезпечувальними документами від 26.06.2014, укладеного ПАТ "КредоБанк" (цедент) та ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" (цесіонарій), цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває від цедента всі права заставодержателя/іпотекодержателя за забезпечувальними документами (з визначеного договором факторингу дня переходу від цедента до цесіонарія прав вимоги за кредитним договором). П. 4.2.1 передбачено, що цесіонарій у зв'язку із відступленням йому цедентом згідно з цим договором прав за забезпечувальними документами стає кредитором у зобов'язаннях щодо заставодавця за ними та одержує замість цедента в повному обсязі право вимагати від заставодавця належного виконання ним зобов'язань за забезпечувальними документами;

- 26.06.2014 ПАТ "Кредобанк" (банк) та ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" (новий кредитор) було підписано договір факторингу від 26.06.2014, відповідно до якого банк відступає новому кредитору (передає у власність нового кредитора) з 08.07.2014 (а щодо права вимоги, які виникнуть у майбутньому - з дня їх виникнення) права вимоги в повному обсязі під фінансування від нового кредитора, а новий кредитор набуває (приймає у власність) від банку з 08.07.2014 (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому - з дня їх виникнення) права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) банку за плату;

- відповідно до платіжного доручення № 31 від 08.07.2014 ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" сплатило ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 12 461 013,00 грн. як плата за договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги;

- ухвалою Вищого господарського суду України від 19.11.2014 в порядку ст. 25 ГПК України проведено заміну позивача у справі ПАТ "КредоБанк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал";

- ухвалою господарського суду в даній справі від 29.02.2016 ухвалено призначити судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- на адресу господарського суду надійшло повідомлення експерта від 26.01.2017 про неможливість надання висновку у зв'язку з невиконанням клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів;

- листом № 5265/01-18 від 11.11.2016 Хмельницьке бюро технічної інвентаризації повідомило про те, що інвентаризаційна справа на торгівельно-готельний комплекс по вул. Кам'янецькій, 21 направлена в Рівненський апеляційний господарський суд на виконання ухвали від 11.06.2014 про витребування даної справи через представника ТОВ "Либідь" Кобялко О.В., однак в суд справа не була доставлена. По факту викрадення справи БТІ звернулося із заявою про злочин до міської поліції. Заява внесена до Реєстру досудових розслідувань від 17.02.2016.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3. ст. 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відтак, оскільки 28.04.2012 укладений ТОВ "Либідь" та ПП "ЕН" договір купівлі-продажу є нікчемним, за будь-яких обставин не міг відбутися перехід права власності на предмет іпотеки від ТОВ "Либідь" до ПП "ЕН" за означеним договором купівлі-продажу в силу нікчемності останнього. При цьому, зважаючи на встановлений судом факт наявності станом на 01.06.2013 заборгованості ТОВ "Укрбудінвест" перед ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" як правонаступника ПАТ "Кредобанк" у розмірі 14 345 088,98 грн. за кредитним договором, з урахуванням вимог ст.ст. 1, 5, 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", господарський суд зазначив про обґрунтованість вимог позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008. Також господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення зазначено про безпідставність позовних вимог у частині визначення способу реалізації майна, яке є предметом іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (зокрема, у зв'язку з необхідністю визначення якої суд призначав відповідну експертизу). Однак, у зв'язку з неможливістю надання висновку експертизи (відсутній технічний паспорт за результатами проведення інвентаризації майна), господарський суд визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 36 600 615 грн. (яка визначена сторонами додатковим правочином від 10.08.2011 до договору іпотеки від 15.02.2008), з визначенням способу продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, господарський суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Укрбудінвест", ПП "Плаза К" та ПП "ЕН" (на відміну від ТОВ "Либідь) не є належними відповідачами в даній справі, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанцій про часткове задоволення позову та відмовляючи у задоволення позову в повному обсязі, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що достовірно в ході судового розгляду справи не встановлено, що іпотечне майно, на яке звернуто стягнення, є складовою торгівельного та готельного комплексу, оскільки в матеріалах справи з цього приводу є суперечливі докази. У цьому, ж зв'язку, апеляційна інстанція зазначила, що відчужений за договором індивідуально-визначений об'єкт нерухомого майна є об'єктом відмінним від предметів іпотеки за його площею, за індексним реєстраційним номером, за правоустановчими документами. Доказів на підтвердження того, що на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, як на окремий об'єкт нерухомості, в установленому законом порядку поширюється іпотека, матеріали справи не містять, тому враховуючи те, що предмет договору купівлі-продажу не може бути ототожнений, визнаний чи віднесений до предметів іпотеки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний договір купівлі-продажу не може вважатись нікчемним.

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, Вищий господарський суд України не погоджується з висновками, викладеними в постанові господарського суду апеляційної інстанції з огляду на таке:

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" в силу іпотеки іпотекодержатель у разі порушення боржником основного зобов'язання має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Згідно з ч. 1 ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права й обов'язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, господарським судом першої інстанції враховано вказані вимоги закону і встановлено, що станом на 01.06.2013 та на час вирішення спору заборгованість ТОВ "Укрбудінвест" перед ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" за кредитним договором № 08/05 від 15.02.2008, укладеним ПАТ "Кредобанк" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал"), та ТОВ "Укрбудінвест", становить 14 345 088,98 грн., у зв'язку з чим господарський суд дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008, що був укладений ПАТ "Кредобанк" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал") та ТОВ "Либідь", є обґрунтованими.

При цьому, господарським судом враховано, що предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008 є складовою частиною торгівельного та готельного комплексу загальною площею 3574,8 м2, що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, оскільки 12.04.2012 виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення № 340 "Про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому, за ТОВ "Либідь", згідно з яким, предмет іпотеки був об'єднаний в один окремий об'єкт та вирішено оформити право власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому за ТОВ "Либідь".

Крім того, господарським судом взято до уваги, що у справі відсутні будь-які докази стосовно того, що наведена в договорі іпотеки від 15.02.2008 та рішенні виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2012 № 340 адреса торгівельного та готельного комплексу загальною площею 3574,8 м2 зазнавала змін.

Частиною 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому, встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, та визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 Закону "Про іпотеку" (відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного суду України від 10.06.2015 у справі № 6-449цс15).

Про необхідність зазначення у рішенні суду початкової ціни реалізації предмета іпотеки зазначено також і у п. 4.4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів".

Господарським судом першої інстанції враховано вказані вимоги закону та зауважено на тому, що у зв'язку з неможливістю отримання судом інвентаризаційної справи на торгівельно-готельний комплекс по вул. Кам'янецькій, 21, що, в свою чергу, унеможливлює визначення експертним шляхом початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, однак враховуючи, що відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки може встановлюватись за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, господарський суд визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 36 600 615 грн., оскільки саме таке заставна вартість майна визначена сторонами (п. 1.6 договору іпотеки від 15.02.2008 у редакції додаткового правочину від 10.08.2011 до договору іпотеки від 15.02.2008).

У цьому ж зв'язку господарським судом першої інстанції правильно зазначено про безпідставність позовних вимог у частині визначення способу реалізації майна, яке є предметом іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки такі позовні вимоги не узгоджуються з вимогами ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, Вищий господарський суд України погоджується з доводами суду першої інстанції щодо нікчемності договору купівлі-продажу від 28.04.2012, який укладено ТОВ "Либідь" (продавець) та ПП "ЕН (покупець), відповідно до умов якого продавець передає майно у власність покупцю, а покупець приймає майно та оплачує вартість такого майна згідно умов даного договору (п. 1.1. договору). Згідно з п. 1.2. договору торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що відчужується за даним договором, знаходиться в місті Хмельницькому, вул. Кам'янецька, 21.

У статті 215 ЦК України законодавець розмежовує нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред'явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв'язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами.

На підставі ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-308цс16.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, уклавши 28.04.2012 договір купівлі-продажу ТОВ "Либідь" та ПП "ЕН" щодо торгівельного та готельного комплексу загальною площею 3574,8 м2 (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21), складовою якого є предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15.02.2008, сторони цього договору вчинили дії, спрямовані на відчуження предмету іпотеки, тоді як це нерухоме майно перебувало під забороною відчуження на підставі договору іпотеки від 15.02.2008, укладеного ТОВ "Либідь" та ПАТ "Кредобанк". Іпотекодержатель ПАТ "Кредобанк" згоди на відчуження переданого в іпотеку майна не давав.

Як унормовано ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, оскільки укладений ТОВ "Либідь" та ПП "ЕН" договір купівлі-продажу є недійсним, тобто таким, що не створює жодних юридичних наслідків, то, відповідно господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що права власності на спірну нерухомість за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 21, за цим договором ПП "ЕН" не набуло в силу нікчемності зазначеного договору, яка встановлена ст. 12 Закону України "Про іпотеку".

За таких обставин, рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні решті позовних вимог, зокрема до ТОВ "Укрбудінвест", ПП "Плаза К" та ПП "ЕН (на відміну від ТОВ "Либідь), є правильним, оскільки ці особи не є належними відповідачами в даній справі.

У зв'язку з викладеним, Вищий господарський суд України не може погодитися з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову в повному обсязі на тій підставі, що в матеріалах справи містяться суперечливі докази чи був предмет іпотеки включений (не включений) до торгівельного та готельного комплексу на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради "Про оформлення права власності на торгівельний та готельний комплекс загальною площею 3574,8 м2, що розташований по вул. Кам'янецькій, 21 у м. Хмельницькому, за ТОВ "Либідь" від 12.04.2012 № 340.

Згідно зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 (Рівність перед законом і судом) та 43 (Змагальність) ГПК України.

Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

За ст.ст. 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Враховуючи те, що господарськими судами обох інстанцій не було встановлено обставин про те, що предмет іпотеки було знищено або про те, що торгівельний та готельний комплекс є новоствореним об'єктом нерухомого майна, висновок апеляційної інстанції, що майно, на яке звернуто стягнення, не є іпотечним майном, а іншим об'єктом нерухомості, не узгоджується з наявними матеріалами справи.

Крім того, Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити про те, що у ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Отже, якщо презумпцію правомірності договору іпотеки не спростовано, то всі права, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

В свою чергу господарський суд апеляційної інстанції наведені вище приписи законодавства та фактичні обставини справи не врахував, що призвело до прийняття неправильного рішення про відмову у задоволенні позову в силу неправильного застосування наведених вище норм матеріального права.

Вищий господарський суд України вважає за необхідне також зазначити, посилання ПП "ЕН" у апеляційній скарзі на розгляд судом першої інстанції справи у його відсутності та порушення його процесуальних прав (зокрема щодо подання відводу судді) є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 94 т. 8) свідчать про те, що ПП "ЕН" було належним чином та завчасно (08.02.2017) повідомлено про час та місце судового засідання (16.02.2017) у суді першої інстанції, однак правом на участь у цього судовому засіданні, а також наданими ст. 22 ГПК України іншими процесуальними правами не скористалося.

З огляду на наведене, рішення місцевого господарського суду у даній справі є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 скасувати.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 16.02.2017 у справі № 924/670/13 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь" (м. Хмельницький, вул. Камянецька, 43/2, кв. 2, ідентифікаційний код 14170191) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" (м. Львів, вул. Сахарова, 43, ідентифікаційний код 37854056) 87 696 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко