КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/12202/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Зеленін В.Б. - дов. № 81 від 15.03.2017

від відповідача Саліван Л.Ф. - дов. б/н від 23.10.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.08.2017 (суддя Турчин С.О.)

у справі № 910/12202/17

за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія

«Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна

електроенергетична система» Державного підприємства

«Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-дослідний

інститут «Енергоінжпроект»

про тлумачення умов договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2017 у справі № 910/12202/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що позивач не бажаючи нібито з'ясовувати для себе дійсну волю сторін при укладенні договору та його зміст, фактично намагається змінити умови договору та викласти в ньому обставини, які створюватимуть нові права та обов'язки. Апелянт акцентував увагу на тому, що на момент укладення спірного договору він добросовісно вважав, що сторони однаково розуміють та тлумачать його умови, предмет, порядок та строк їх виконання, а спір по справі виник вже в процесі його виконання. Висновки суду про те, що оскільки сторони почали виконувати договір, підстави для тлумачення його умов відсутні, вважає неправомірними.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/12202/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2017 апеляційну скаргу позивача у справі № 910/12202/17 прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 31.10.2017.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 31.10.2017 на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву на 28.11.2017.

В судове засідання апеляційної інстанції з'явились представники сторін, представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу .

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-дослідний інститут «Енергоінжпроект» про тлумачення укладеного між ними договору № 70-3/3433-16 від 19.08.2016, в якому просив розтлумачити чи слідує зі змісту договору, що ТОВ «Проектно-дослідний інститут «Енергоінжпроект» є замовником комплексної стадії «Проект" проектно-кошторисної документації за титулом «ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2. ТИР АТ-2 та впровадженням прогресивних технологічиих рішень» в експертній організації державної форми власності, який укладає договір з експертною організацією, здійснює оплату експертних послуг за договором з експертною організацією, отримує позитивний висновок (експертний звіт) та подає його ДП НЕК «Укренерго» в особі Південно-Західної ЕС.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що фактично позовні вимоги позивача зводяться до зобов'язання відповідача вчинити дію, а саме укласти договір на проведення експертизи та оплатити його вартість. На думку відповідача, заявлені позивачем вимоги суперечать встановленим ст. 213 ЦК України правилам тлумачення змісту правочину, оскільки тлумачення не може створювати обов'язків, натомість - тільки роз'яснювати вже існуючі умови договору. Крім цього, за твердженнями відповідача, він неодноразово звертався до позивача із листами про необхідність внесення змін до Договору. Крім цього, листом №524/к від 29.11.2016 спеціалізованої експертної організації державної форми власності - ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» відповідачу було відмовлено у проведені експертизи, оскільки згідно діючого законодавства замовником експертизи може бути замовник будівництва, тобто позивач або проектуватьник (відповідач), якщо це буде передбачено договором.

Як встановлено матеріалами справи, 19.08.2016 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивачем, замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-дослідний інститут «Енергоінжпроект» (відповідачем, підрядником) укладено договір № 70-3/3433-16 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого підрядник зобов'язався розробити у два етапи (стадія «Проект» (далі - «П») та стадія «Робоча документація» (далі -«Р»)) проектно-кошторисну документацію (далі - ПКД) відповідно до завдання на проектування за титулом «ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2, ТПР АТ-2 та впровадженням прогресивних рішень" пройти комплексну експертизу ПКД «П» та отримати позитивний висновок (експертний звіт) експертної організації державної форми власності, розробити ПКД «Р» та надати її замовнику (далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити ці роботи.

Сума Договору згідно п. 3.1 є твердою і становить 799 192,80 грн., у відповідності до договірної ціни та кошторисів.

Відповідно до п. 1.2 Договору обсяг, характер та вартість виконання робіт за Договором визначаються додатками, які підписуються сторонами та є невід'ємними частинами Договору:

Додаток №1 - Завдання на проектування за титулом «ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2. ТПР АТ-2 та впровадженням прогресивних технологічних рішень».

Додаток №2 - Договірна ціна та кошториси на виконання кожного етапу ПКД: 1-й етап - стадія «Проект»; 2-й етап - стадія «Робоча документація».

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили строки виконання робіт:

120 календарних днів після перерахування замовником на поточний рахунок підрядника авансового платежу - на розробку ПКД «11» та її погодження із замовником, проходження комплексної експертизи ПКД «П» в експертній організації державної форми власності із наданням експертного висновку (звіту) замовнику;

30 календарних днів після надання замовником необхідних вихідних даних - на розробку ПКД «Р».

За умовами п. 5.5 Договору підрядник за відсутності зауважень проходить комплексну експертизу ПКД «П» в експертній організації державної форми власності з отриманням позитивного висновку (експертного звіту) та надає його замовнику.

Згідно пп. 20.1 п. 20 Завдання на проектування за титулом «ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2. ТПР АТ-2 та впровадженням прогресивних технологічних рішень» (додаток №1 до Договору) визначено вимоги про забезпечення проведення експертизи проекту з отриманням позитивних висновків (звіту) експертної організації державної форми власності.

Як встановлено матеріалами справи, листом № 14-01/7806-16 від 07.11.2016 позивач звернувся до відповідача з проханням прискорити виконання робіт з проектування та проходження державної експертизи проекту стадії «П».

У відповідь листом №585 від 07.11.2016 відповідач повідомив, що за умовами Договору на відповідача покладено обов'язок лише проходження комплексної експертизи, отримання позитивного висновку (експертний звіт), але не функцій замовника експертизи у відповідності до порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженим Кабінетом Міністрів України № 560 від 11.05.2011. Погоджується виступити замовником експертизи за умови внесення змін до Договору.

Так, згідно листа вих. №524/к від 29.11.2016 ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» відмовило відповідачу у проведені експертизи за необхідності надання підтверджуючих документів делегування йому Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» повноважень замовника експертизи або внесення змін до завдання на проектування.

Спір у даній справи виник в зв'язку необхідністю, на думку позивача, розтлумачити чи слідує зі змісту договору, що ТОВ «Проектно-дослідний інститут «Енергоінжпроект» є замовником комплексної стадії «Проект» проектно-кошторисної документації за титулом "ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2. ТИР АТ-2 та впровадженням прогресивних технологічиих рішень» в експертній організації державної форми власності, який укладає договір з експертною організацією, здійснює оплату експертних послуг за договором з експертною організацією, отримує позитивний висновок (експертний звіт) та подає його ДП НЕК «Укренерго» в особі Південно-Західної ЕС.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ст. 628 ЦК України ).

Договір згідно ст. 638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється на підставі ст. 213 цього Кодексу.

Цивільний кодекс, зокрема ст.213 ЦК України, надає право тлумачити зміст правочину його сторонам, що фактично є встановленням його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Наведеними нормами встановлений такий спосіб захисту прав, як тлумачення судом умов договору, у разі коли сторони по різному розуміють його зміст, для забезпечення належного виконання сторонами своїх зобов'язань за таким договором.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З наведеної норми вбачається, що чинне законодавство України встановлює способи захисту особою своїх прав та інтересів, одним з яких є тлумачення судом змісту правочину. Даний спосіб захисту передбачає, що коли стороні не зрозумілий зміст правочину чи окремих його умов або коли сторони по різному розуміють зміст правочину чи окремі його умови, сторона чи обидві сторони мають право звернутись до суду, який може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, а саме роз'яснити сторонам зміст правочину чи окремих його умов, використовуючи значення слів і понять, значення термінів, порівняння відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, з'ясуванням мети правочину, змісту попередніх переговорів, усталеної практики відносин між сторонами тощо.

Тлумаченням змісту правочину або окремих його умов є з'ясування, встановлення судом дійсної волі однієї сторони або обох сторін під час укладання правочину, яка виражена в певних пунктах, розділах правочину, а також роз'яснення судом цієї волі сторонам.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Отже, підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з'ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз'яснює існуючи умови угоди. Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов.

Проаналізувавши зміст договору та обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, суд першої дійшов вірного висновку, що заявляючи даний позов, не намагався з'ясувати для себе дійсну волю сторін при укладенні Договору та його дійсний зміст, а фактично бажав змінити умови Договору та викласти у ньому обставини, які створюватимуть нові права та обов'язки для сторін Договору.

Зі змісту Договору вбачається, що в ньому відсутні незрозумілі слова, поняття, терміни, які не дають змоги з'ясувати сторонам їх дійсні наміри при підписанні Договору, що є необхідною умовою для тлумачення правочину.

З урахуванням того, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складають права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливого виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення Договору можливе до початку виконання сторонами його умов.

В цьому сенсі наявні в матеріалах справи платіжне доручення №5456 від 25.08.2016 та накладна №60 від 18.05.2017 свідчать про те, що сторони розпочали виконання Договору, зміст якого позивач просив розтлумачити суд.

Оскільки сторони почали виконувати Договір, підстави для його тлумачення відсутні. Наведене узгоджується із позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 24.02.2016 по справі № 904/6486/15.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи, між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія "Укренерго» (позивачемем), як замовником, та Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», як виконавцем, було укладено договір №70-4/2016-17 від 20.07.2017 на виконання експертизи проектно-кошторисної документації «ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення з заміною автотрансформатора АТ-2. ТПР АТ-2 та впровадження прогресивних технологічних рішень.

За умовами цього договору позивач є замовником робіт по проведенню експертизи якості проектних рішень за об'єктом ПС 750 кВ «Вінницька». Технічне переоснащення із заміною автотрансформатора АТ-2, ТПР АТ-2 та впровадження прогресивних технологічних рішень. Інв. №№001040, 001122 (32428000-9 Модернізація мереж), який взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити виконані роботи по проведенню експертизи, вартість яких становить 209 138, 27 грн. з ПДВ., що може свідчити про фактичне визнання позивачем того факту, що саме на нього покладався обов'язок щодо укладення договору з експертною організацією, замовлення експертизи та її оплати за Договором.

Такими чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачу, як замовнику за Договором з моменту його укладення і до початку виконання було зрозуміло його зміст, оскільки тлумачення умов договору, по своїй суті, є способом визначення можливості та порядку виконання сторонами умов правочину, ініціювання судового процесу з тлумачення договору можливе виключно до початку виконання сторонами його умов, з метою встановлення справжнього змісту правочину (тобто з'ясування прав і обов'язків сторін) та, відповідно, як наслідок, порядку виконання його умов, тому застосування в даному випадку інституту тлумачення є необґрунтованим, адже наведений спосіб з урахуванням усіх обставин даної справи не відповідає правовій меті існування такого інституту.

З огляду на наведене, висновки місцевого господарського суду про відсутність підстав для тлумачення умов Договору в порядку ст. 213 ЦК України є правомірними, а рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові - законнними.

Доводи апелянта (позивача) з приводу неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2017 у справі № 910/12202/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/12202/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко