УХВАЛА

29.11.2017Справа № 910/15491/17

За позовом Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОАЗОТ"

до Національний банк України

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про розірвання договорів

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Переяславська М.В. - представник за довіреністю № 25/016-юр

від 05.01.17

від відповідача Кузьменко Ю.С. - представник за довіреністю № 18-0009/60158 від 19.07.16р.

від третьої особи не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОАЗОТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про розірвання договорів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.03.2015р. року між Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" (надалі - позивач) та Національним банком України (надалі - відповідач) було укладено договір застави № 30, предметом якого є залізничний рухомий склад, що належить позивачу на праві власності. За доводами позивача, перехід третьої особи у державну власність є обставиною, що істотно змінилася та відповідає ч. 2 ст. 652 ЦК України, а тому є підстави для розірвання договору застави № 30 від 13.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15491/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.10.2017.

10.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи у зв'язку з наданням часу для ознайомлення з позовною заявою та надання письмових пояснень.

11.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

11.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що позивачем не зазначено у позовній заяві які умови договорів було порушено Національним банком України.

Крім того, відповідач стверджує, що підставою розірвання договору, на яку посилається позивач про зміну власника ПАТ КБ «Приватбанк» та перехід у державну власність, не є істотною зміною обставин в розумінні ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, оскільки такі обставини носять загальний характер та стосуються обох договірних сторін.

11.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача, в яких останній зазначає, що відповідач умисно відмовлявся отримати заборгованість від ПАТ КБ «Приватбанк». Також, позивач зазначає, що відповідачем не було стягнено (списано) коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, які знаходяться на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк», що свідчить про істотне порушення умов кредитного договору № 19 від 03.03.2009р. та договору застави № 30 від 13.03.2015р.

11.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів.

Суд дослідивши подане клопотання представника відповідача, вирішив задовольнити його та здійснювати фіксування судового процесу з допомогою технічних засобів.

11.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про витребування у ПАТ КБ «Приватбанк» та Національного банку України додаткових доказів по справі, просив суд задовольнити дане клопотання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.10.17р., суд відклав розгляд справи на 08.11.17р. у зв'язку із відсутністю представника третьої особи та необхідністю витребувати додаткові докази по справі.

06.11.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду.

06.11.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи, зі змісту яких вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем не доведено належними доказами про відмову відповідача щодо прийняття виконання ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язань за кредитним договором, а також вважає хибним твердження позивача про те, що внаслідок зміни акціонерів третьої особи існує ризик невиконання основного зобов'язання перед відповідачем.

08.11.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи виписки за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., копію листа № 41-0009/14703 від 24.02.17р., відомість за кредитним договором № 19, копію кредитного договору № 19.

08.11.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні, 29.11.2017, представник відповідача підтримав клопотання про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні, посилаючись на ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст. 4-4 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача не заперечив щодо задоволення клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Представник третьої особи підтримав клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

У відповідності до частини 4 статті 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» органи державної влади, юридичні та фізичні особи, які при виконанні своїх функцій, визначених законом, або наданні послуг банку безпосередньо чи опосередковано отримали в установленому законом порядку інформацію, що містить банківську таємницю, зобов'язані забезпечити збереження такої інформації, не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб.

Відповідно до частини 1, 2 статті 4-4 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна зі сторін обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті. Про розгляд справи у закритому засіданні або про відхилення клопотання з цього приводу виноситься ухвала.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що матеріали справи містять інформацію, яка є банківською таємницею, суд вважає клопотання представника відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

2. Розгляд справи № 910/15491/17 здійснювати у закритому судовому засіданні

Суддя Л.Г. Пукшин