ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Справа № 904/7006/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Вечірко І.О.

Секретар судового засідання Манчік О.О.

Представники сторін:

від позивача: Горбенко І.В., представник, довіреність №б/н від 14.02.2017 р.;

від позивача: Цюпа Ю.О., представник, довіреність №б/н від 14.02.2017 р.;

від відповідача: Зеркін А.С., представник, довіреність №14-420юр. від 11.10.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017р. у справі №904/7006/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Етар" (с. Валове, Криворізького району, Дніпропетровської області)

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором на надання послуг проведення розривних гірничих робіт та перевезення № 1418 від 16.04.2013 у загальному розмірі 7 684 493 грн. 32 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року (суддя: Фещенко Ю.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Етар" - 3 636 855 грн. 38 коп. основного боргу, 3 244 540 грн. 64 коп. - інфляційних втрат, 312 968 грн. 84 коп. - 3% річних, 107 915 грн. 47 коп. частину витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що господарським судом залишено поза увагою доводи позивача відносно того, що дійсна вартість наданих позивачем послуг становить 4556812,96грн., з яких ПАТ «АМКР» було сплачено платіжними дорученнями від 31.07.2014р., 02.04.2015р, 16.04.2015р. на суму 1226383,52грн., залишок 3330429,44грн., тобто позовні вимоги щодо основного боргу та нарахованих з нього сум інфляційних втрат є безпідставними.

Крім того, посилається на підписання актів №113 від 31.05.2014р. та №164 від 30.06.2014р. неуповноваженим представником ПАТ «АПКР», а тому вони не можуть вважатись належними первинними бухгалтерськими документами та не є підставою для проведення розрахунків.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення суду першої інстанції слід залишити без замін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 27.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 16.04.2013 між публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - замовник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Етар" (далі - виконавець, позивач) було укладено договір на надання послуг проведення розривних гірничих робіт та перевезення № 1418 (далі - договір, а.с.19-26 том 1), на підставі якого виконавець надає замовнику послуги з проведення розкривних гірничих робіт при розробці західного борту кар'єру "Південний" шляхом виділення за заявками замовника великовагових автомобілів - самоскидів вантажопідйомністю 30-40 тон та екскаваторів типу ЕКГ - 5А у кількості - 2 шт., які укомплектовані персоналом відповідної кваліфікації, та забезпечені експлуатаційними матеріалами, для виконання розкривних робіт західного борту кар'єру "Південний", на території замовника. Також виконавець надає замовнику послуги з перевезення руди. Дизельним пальним техніку виконавця забезпечує виконавець, електроенергією для підключення екскаваторів ЕКГ - 5А виконавця, забезпечує замовник (пункт 1.1 договору).

У пункті 9.1. договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з 01.05.2013 і діє до 28.02.2014, або до належного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором, в залежності від того, яка із зазначених подій настане раніше.

Урозділі 3 договору сторонами були погоджені умови щодо вартості послуг, а саме:

- ціна послуг з проведення розкривних гірничих робіт при розробці західного борту кар'єру "Південний" визначається на підставі вартості 1 метру кубічного гірничої маси навантаженої та перевезеної на середню відстань 2,1 км. Виконавцем у замовника, яка складає 14 грн. 99 коп. без ПДВ, ПДВ 20% - 3 грн. 00 коп., усього - 17 грн. 99 коп. з ПДВ. Ціна послуг з перевезення руди в кар'єрі "Південний" визначається на підставі вартості 1 перевезеної тони на середню відстань 2,7 км виконавцем у замовника, яка складає 6 грн. 60 коп. без ПДВ, ПДВ 20% - 1 грн. 32 коп., усього - 7 грн. 92 коп. з ПДВ (пункт 3.1. договору);

- усі зміни, внесені у вартість послуг, підлягають узгодженню сторін і затверджуються підписами сторін (пункт 3.2. договору);

- орієнтовна сума договору складає: 24 000 000 грн. 00 коп. з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 4 000 000 грн. 00 коп. (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пункту 1.2. договору період надання послуг за договором з 01.05.2013 по 31.12.2013.

Згідно з пунктом 9.5. договору зміни до договору оформляються додатковими угодами, що підписуються сторонами і є невід'ємною частиною договору.

В процесі виконання договору позивачем та відповідачем вносилися зміни до договору, шляхом укладення додаткових угод, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 13.06.2013 оформлено зміни щодо предмету договору, вартості послуг; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.29 том 1);

- додатковою угодою № 2 від 20.09.2013 оформлено зміни щодо строку дії договору; пункт 9.1. викладено у наступній редакції: "Договір набирає чинності з 01.05.2013 і діє до 28.02.2015 або до належного виконання сторонами своїх обов'язків за договором, в залежності від того, яка із зазначених подій настане раніше"; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.30 том 1);

- додатковою угодою № 3 від 30.09.2013 оформлено зміни щодо предмета договору та вартості послуг, набула сили з моменту її підписання (а.с.31 том 1);

- додатковою угодою № 4 від 21.03.2014 оформлено зміни щодо вартості послуг, до орієнтовної суми договору, що склала 32 457 960 грн. 00 коп. з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 5 409 660 грн. 00 коп., набула сили з моменту її підписання (а.с.32 том 1);

- додатковою угодою № 5 від 06.06.2014 оформлено зміни щодо вартості послуг, до орієнтовної суми договору, що склала 35 457 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 7 091 592 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.33 том 1);

- додатковою угодою № 6 від 29.07.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 38 457 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 6 409 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.34 том 1);

- додатковою угодою № 7 від 29.07.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 41 457 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 6 909 660 грн. 00 коп., набула сили з моменту її підписання (а.с.35 том 1);

- додатковою угодою № 8 від 30.07.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 44 907 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 7 484 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.36 том 1);

- додатковою угодою № 9 від 30.07.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 48 657 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 8 059 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.37 том 1);

- додатковою угодою № 10 від 15.08.2014 оформлено зміни щодо вартості послуг та орієнтовної суми договору, що склала 51 957 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 8 659 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.38 том 1);

- додатковою угодою № 11 від 21.08.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 55 557 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 9 259 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.39 том 1);

- додатковою угодою № 12 від 16.09.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 59 157 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 9 859 660 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.40);

- додатковою угодою № 13 від 21.08.2014 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 60 600 960 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 10 100 160 грн. 00 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.41 том 1);

- додатковою угодою № 14 від 12.01.2015 оформлено зміни щодо орієнтовної суми договору, що склала 63 600 676 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 10 600 112 грн. 76 коп.; вказана угода набула сили з моменту її підписання (а.с.42 том 1).

Відповідно до пункту 2.1. договору виконавець зобов'язується використовувати власні гірничі транспортні засоби надавати послуги, згідно заявок замовника, з урахуванням корегувань, викликаних змінами у виробничій програмі замовника.

Позивачем на виконання умов договору було надано позивачу послуги з проведення розривних гірничих робіт при розробці західного борту кар'єру "Південний", зокрема, на суму 4 863 238 грн. 90 коп., на підтвердження чого позивачем та відповідачем було складено, підписано та скріплено печатками обох сторін акти надання послуг, а саме:

- акт надання послуг № 113 від 31.05.2014 на суму 926 383 грн. 52 коп. (а.с.108 том 1);

- акт надання послуг № 164 від 30.06.2014 на суму 3 936 855 грн. 38 коп. (а.с.44 том 1).

Вказані акти підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень. В кожному акті зазначено, що замовник претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Відповідачем розрахунок за надані позивачем послуги був проведений частково, внаслідок чого в нього утворився борг в сумі 3636855,38грн, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Оскільки відповідачем умови договору щодо сплати основного боргу виконані несвоєчасно, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача пені в сумі 489829, 57 грн., інфляційних втрат в сумі 3 244 540, 64грн., 3% річних в сумі 313267, 73грн.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи, а саме: актами наданих послуг № 113 від 31.05.2014 на суму 926383грн. 52 коп. та № 164 від 30.06.2014 на суму 3 936 855 грн. 38 коп. підтверджується надання позивачем передбачених договором послуг.

Оскільки відповідачем за надані послуги було сплачено частково, а саме: платіжними дорученнями від 31.07.2014р., 02.04.2015р, 16.04.2015р. в розмірі 1226383,52грн., несплаченою залишилась сума 3636855,38грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 3636855,38грн.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 3 244 540, 64грн. та 3% річних в сумі 313267, 73грн.

Господарським судом було здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, внаслідок чого було виявлено арифметичну помилку.

Вказаний розрахунок було перераховано судом першої інстанції, внаслідок чого позов в цій частині було правомірно задоволено частково, в розмірі 3244540,98грн. за період з вересня 2014ро. по травень 2017р.

Розрахунок 3% річних, який було надано позивачем у розмірі 313267,73грн. також містив арифметичну помилку, у зв'язку з чим господарський суд зробив правильний розрахунок .

Перевіривши розрахунок, апеляційний суд вважає його таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому підтримує висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 312968,84грн.

Що стосується нарахованої позивачем пені за період прострочення з 27.12.2016 по 26.06.2017 в сумі 489 829,57грн., колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Позивач, звертаючись з позовом до суду просив стягнути вказану вище суму пені, посилаючись на п.9.1 договору, яким передбачено, що в усьому іншому, не передбаченому договором, сторони керуються чинним законодавством.

Але, як правильно встановлено господарським судом, при укладенні договору на надання послуг проведення розривних гірничих робіт та перевезення № 1418 від 16.04.2013 сторони не передбачили умов щодо розміру та бази нарахування пені, а посилання позивача у розрахунку на розмір пені, що складає подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення (а.с.17 том 1) - є безпідставними та такими, що не відповідає дійсності, оскільки умови вказаного договору не містять положень, які передбачають сплату пені, а також не містять умов, які встановлюють розмір, базу та порядок її нарахування.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволені позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 489 829,57грн.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що дійсна вартість наданих позивачем послуг становить 4556812,96грн., з яких ПАТ «АМКР» було сплачено платіжними дорученнями від 31.07.2014р., 02.04.2015р, 16.04.2015р. на суму 1226383,52грн., несплачений залишок становить 3330429,44грн., а тому позовні вимоги щодо основного боргу та нарахованих з нього сум інфляційних втрат є безпідставними, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріалами справи, а саме: підписаними сторонами актами наданих послуг № 113 від 31.05.2014 на суму 926383,52 грн. та № 164 від 30.06.2014 на суму 3936855,38грн. підтверджується надання позивачем передбачених договором послуг саме на суму 4863238,90грн.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи апеляційної скарги про підписання актів №113 від 31.05.2014р. та №164 від 30.06.2014р. неуповноваженим представником ПАТ «АПКР», з приводу чого вони не можуть слугувати належним доказом надання послуг, оскільки, як правильно встановив господарський суд, з матеріалів справи вбачається, що інші акти складені на виконання спірного договору у травні-червні 2013 року та травні 2014 року оформлені зі сторони відповідача аналогічним чином (а.с.103-108 том 1); вказані акти були оплачені відповідачем. З матеріалів справи вбачається наявність листування між сторонами з приводу наданих у червні 2014 року послуг, однак у жодному з листів та претензій відповідачем не було заявлено про відсутність належним чином оформленого акту надання послуг № 164 від 30.06.2014 або підписання його зі сторони відповідача неуповноваженою особою.

Крім того, згідно ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були вчинені дії, які свідчать про схвалення акту наданих послуг № 164 від 30.06.2014 шляхом проведення його часткової оплати, а тому відсутні підстави вважати, що акт № 164 не може слугувати належним доказом надання послуг.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017р. у справі №904/7006/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.О. Вечірко

Постанова виготовлена в повному обсязі 04.12.2017року.