ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Справа № 910/1681/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Барицької Т.Л., Губенко Н.М.,
розглянувши касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017
у справі№ 910/1681/17 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
до1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 2. Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"
простягнення 15 290,43 грн.
за участю представників:

позивача: не з'явилися

відповідача-1: не з'явилися

відповідача-2: Діденко В.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі № 910/1681/17 (суддя Ващенко Т.М.) задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь позивача 15290,43 грн. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у даній справі (головуючий суддя Калатай Н.Ф., судді: Мартюк А.І., Пашкіна С.А.) частково задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі № 910/1681/17 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу в сумі 7645,22 грн. та 800,00 грн. - витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу в сумі 7645,22 грн. та 800,00 грн. - судового збору.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у даній справі та залишити рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі № 910/1681/17 без змін.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 31, 32, 71, 110, 113, 129 Статуту залізниць, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що технічна несправність вагону виникла під час перевезення.

Сторони згідно з приписами статті 111-4 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що 13.08.2016 за накладною № 46923462 зі станції Рядовая Придніпровської залізниці, код 457202 відправлений вантаж - обкотиші залізорудні в кількості 2339,35 тон, в тому числі в вагоні № 56386014 - 68,70 тон.

Відправником вантажу є Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", одержувачем - Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Вага вантажу у вагоні № 56386014 згідно з залізничною накладною становить 68700 кг.

При слідуванні вагона № 56386014 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на підставі акта загальної форми № 1-270 від 17.08.2016 спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 59750 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 8950 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті БН № 726625/654 від 17.08.2016.

Зі змісту Комерційного акта БН № 726625/654 від 17.08.2016 слідує, що при комісійному переважуванні вагону № 56386014 виявлено:

- за документами значиться вантаж обкотиші залізорудні, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах статистичних: брутто - не зазначений, тара 21800 кг, нетто 68700 кг;

- фактично прибув вантаж обкотиші залізорудні, навалом, навантаження нижче рівня бортів на 400-500 мм, поверхня вантажу не маркована, з 1 по 2 люк та з 6 по 7 люк зліва по напрямку потягу мається заглиблення розміром 4000мм х 1500мм х до дна вагону. Вагон прибув у технічному стані несправний: з лівого боку по руху потягу з 1 по 2 люк відсутній армировочний лист, над 7 люком щілина між кришкою люку та армировочним листом більш як 50 мм. Протікання вантажу на станції Маріуполь-Сортувальний. Об'ємна вага вантажу не зазначена. Об'єм кузова вагона 83м3. При переважуванні встановлено, що вага: брутто - 81550 кг, тара с бруса 21800 кг, нетто 59750 кг, що менше за зазначену в документі на 8950 кг. Переважування вантажу проводилось у присутності заст. ДС ОСОБА_5, агента комерційного ОСОБА_6, прийомоздавача позивача ОСОБА_7 та ваговика Комбінату ім. Ілліча ОСОБА_8 на 150-ти тонних електронних вагах ст. Сартана-2 позивача з повним зупиненням вагону. При повторному переважуванні нестача вантажу підтвердилась.

Технічну несправність спірного вагону також встановлено актом про технічний стан вагона (контейнера) № 341 від 17.08.2016.

Згідно відмітки станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці вантаж видано 17.08.2016.

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч нормам статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт", статті 113 Статуту залізниць, відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що нестача прийнятого до перевезення вантажу, що виникла під час перевезення, сталася з незалежних від перевізника причин.

Суд апеляційної інстанції, залучивши ухвалою від 15.05.2017 до участі у справі в якості відповідача-2 - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", скасував рішення місцевого господарського суду та прийняв нове рішення, яким стягнув з відповідачів у рівних частинах збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що виходячи з характеру технічної несправності спірного напіввагону, а саме відсутності армировочного листа, який є конструктивним елементом такого типу вагонів, а також щілинами між кришкою люку та армировочним листом більш як 50 мм, таку несправність міг бачити як відповідач-1, так і відповідач-2, а отже оскільки спірна нестача виникла як внаслідок дії відповідача-1, так і внаслідок дії відповідача-2, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що зазначене є підставою для покладення відповідальності на вказаних осіб порівну.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з пунктом 105 Статуту залізниць залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Пунктом 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У пункті 5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу зазначено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу.

Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з пунктом 1.2 Правил перевезення вантажів навалом і насипом, вантажі, які не потребують захисту від атмосферних опадів (руда, вугілля, щебінка тощо), перевозяться у відкритому рухомому складі та у спеціальних вагонах.

У пункті 2.2 договору № 1970/Дф/10017від 25.12.2015 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, укладеного між ПАТ "Українська залізниця" та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", передбачено, що виконавець зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника.

Залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери (п. 31 Статуту Залізниць).

Придатність вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці (п. 31 Статут).

Відповідно до накладної № 46923462 завантаження здійснено вантажовідправником.

Відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов (п. 32 Статуту Залізниць).

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до Правил оформлення перевізних документів після приймання вантажу до перевезення станцією відправлення у паперовій накладній проставляється календарний штемпель станції відправлення.

На накладній № 46923462 станцією відправлення проставлено календарний штемпель.

Вантаж прибув на станцію призначення з недостачею у технічному відношенні несправному вагоні, про що складено комерційний акт форми ГУ-22 БН 726625/654 від 17.08.2016.

Згідно із ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з рахунком вантажовідправника № 91091014 від 31.03.2016 вартість 1 тони обкотишів залізорудних становить 1850,47 грн. з ПДВ.

Відповідно до ст.114 Статуту недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, норма природної втрати і граничного розходження становить 1%, тобто в даному перевезенні - 687 кг.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (8950 кг - 687 кг) та виходячи з вартості 1 тонни обкотишів залізорудних, визначеної у рахунку-фактурі № 91091014 від 31.03.2016, вартість нестачі вантажу в обсязі 8263 кг становить 15290,43 грн.

Як визначено у п. 3.9 Роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002, у випадках, коли під завантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Врахувавши вищенаведені норми законодавства та фактичні обставини, встановивши, що перевізник подав під завантаження технічно несправний вагон, а вантажовідправник не відмовився від використання такого несправного вагону, виходячи з характеру технічної несправності спірного напіввагону, а саме відсутності армировочного листа, який є конструктивним елементом такого типу вагонів та зважаючи на наявність щілин між кришкою люку та армировочним листом більш як 50 мм, таку несправність міг бачити як відповідач-1, так і відповідач-2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що нестача вантажу виникла внаслідок дій як відповідача-1, так і відповідача-2, у зв'язку із чим обґрунтовано поклав відповідальність на відповідачів порівну по 7645,22 грн. на кожного.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи та зроблені із вірним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Оцінка та перевірка обставин справи і доказів не віднесена до повноважень касаційної інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом апеляційної інстанції в порядку ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Викладені у касаційній скарзі доводи скаржника обґрунтованих висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до заперечень щодо здійсненої судом оцінки доказів у справі та доведення інших обставин, ніж ті, що були встановлені апеляційним судом, в той час як згідно з вимогами ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.03.2017 у справі № 3-1629гс16.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та з урахуванням наведених приписів процесуального закону, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі № 910/1681/17 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Т. Барицька

Н. Губенко