ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2017 Справа № 904/1539/13-г

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на дії органу державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Відповідача 1: Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

Відповідача 2: Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

Відповідача 3: Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу за регульованим тарифом в сумі 8 380 067 грн. 57 коп.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідачів 1-3: не з'явились

від третьої особи: не з'явився

від органу ДВС: ОСОБА_1, дов. №06-54/21 від 04.01.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016р.: припинено провадження у справі в частині позовних вимог до Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" та до Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради"; позов в частині вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" задоволено частково - стягнуто з Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг за отриманий газ у розмірі 7 257 374,25 грн., пеню у розмірі 419 749,28грн., 3% річних у розмірі 232 681,89грн., інфляційні у розмірі 11 749,55грн. та 68 501,66грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" відмовлено. Крім того, відстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області до 01.07.2016р.

06.05.2016р. на виконання даного рішення судом видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016р. залишено без змін.

09.10.2017р. від позивача надійшла скарга за №14/5-1143в від 05.10.2017р. на дії органу державної виконавчої служби, в якій він просив:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення 12.09.2017р. постанови ВП №51869993 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.09.2017р. ВП №51869993 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обгрунтування поданої скарги зазначав, що боржник (відповідач) веде активну господарську діяльність з метою отримання прибутку, проводить міжнародну діяльність, однак державним виконавцем не здійснювались перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна відповідно. Крім того, позивач стверджував, що про оскаржувану постанову дізнався 05.10.2017р. з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2017р. подану скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні.

09.11.2017р. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подав до суду клопотання про залишення скарги без розгляду, оскільки скаржник звернувся до суду з пропуском строку на оскарження дії органу державної виконавчої служби, враховуючи, що оскаржувану постанову позивач отримав 19.09.2017р.

Згідно ч.1 ст.1212 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до п.9.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2017р. Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області разом із супровідним листом за №02147/14009 від 12.09.2017р. надіслав позивачу постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.09.2017р. у ВП №51869993, що підтверджується журналом реєстрації вихідної кореспонденції Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Дніпропетровській області за 2017р. та фіскальним чеком №5226 від 15.09.2017р. (т.3, а.с.139-142, 151-158).

Дану постанову позивач отримав 19.09.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №475 (т.3, а.с.143), у зв"язку з чим повинен був подати скаргу до суду до 03.10.2017р. включно, однак звернувся до суду 05.10.2017р. (т.3, а.с.127), тобто з пропуском строку, а заяви про його відновлення не подавав.

Позивач, в порушення ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не довів належними доказами, що не отримував 19.09.2017р. оскаржувану постанову. Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачено покладання на орган ДВС обов"язку щодо направлення постанов або будь-яких інших документів з описом вкладення, а також не визначено критеріїв для оформлення супровідного листа.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скаргу за №14/5-1143в від 05.10.2017р. на дії органу державної виконавчої служби залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_2