РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017Справа №910/798/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»
доТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ»
простягнення 79 319,86 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

позивача:Переяславська М.В.;
відповідача:Шматова Т.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПАТ «ОГЗК») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» (надалі - ТОВ «Цеппелін Україна») про стягнення 79 319,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином були виконані роботи за договором про сервісне обслуговування №ME/SR/02-11 від 27.01.2011, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про відшкодування заданих збитків у розмірі 79 319,86 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 13.02.2017.

09.02.2017 представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з огляду на те, що роботи за спірним договором ним були виконані належним чином та у повному обсязі, а позивачем не доведено факту заподіяння йому збитків на заявлену до стягнення суму. Крім того, відповідач просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

В судових засіданнях 13.02.2017 та 27.02.2017 оголошувались перерви на 27.02.2017 та 13.03.2017 відповідно.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

18.04.2017 до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №01-16109/17 від 16.03.2017, з якого вбачається, що призначена ухвалою суду від 13.03.2017 експертиза не проведена, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2017 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 24.05.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.05.2017 у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

19.06.2017 до канцелярії суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшли матеріали справи та лист № 9527 від 14.06.2017, з якого вбачається, що призначена ухвалою суду від 24.05.2017 експертиза не проведена.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2017 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.07.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 здійснено зміну найменування позивача у даній справі - Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на Публічне акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», а також призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

15.09.2017 до канцелярії суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та лист № 5035 від 06.09.2017, з якого вбачається, що призначена ухвалою суду від 31.07.2017 експертиза не проведена.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2017 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 18.10.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

13.11.2017 до канцелярії суду від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та лист б/н від 03.11.2017, з якого вбачається, що призначена ухвалою суду від 18.10.2017 експертиза не проведена, у зв'язку з відсутністю в експертній установі фахівців за спеціальностями трасологічної експертизи, а також зазначено, що проведення дослідження за поставленими в ухвалі питаннями можливе при умові залучення експерта-трасолога і експерта-автотоварознавця.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.11.2017 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.11.2017, а також зобов'язано сторін у справі надати суду: пропозиції атестованих експерта-трасолога і експерта-автотоварознавця, які б могли провести призначену у даній справі автотехнічну експертизу; згоду запропонованих кандидатур судових експертів на залучення їх до проведення у даній справі автотехнічної експертизи; докази на підтвердження освітньо-кваліфікаційного рівня запропонованих кандидатур судових експертів для проведення у даній справі автотехнічної експертизи.

Представник позивача в судове засідання з'явилась, пропозицій атестованих експерта-трасолога і експерта-автотоварознавця, які б могли провести призначену у даній справі автотехнічну експертизу, суду не подавала, надала пояснення по суті спору, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась, пропозицій атестованих експерта-трасолога і експерта-автотоварознавця, які б могли провести призначену у даній справі автотехнічну експертизу, суду не подавала, надала пояснення по суті спору, проти позову заперечила, просила суд застосувати строк позовної давності, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2011 між ТОВ «Цеппелін Україна» (виконавець) та ПАТ «ОГЗК» (замовник) було укладено договір про сервісне обслуговування № МE/SR/02-11 (надалі - «Договір»).

Додатковою угодою № 7 до договору про сервісне обслуговування № МE/SR/02-11 від 27.01.2011 внесено зміни, в тому числі, в п. 1.1 Договору, відповідно до умов якого замовник замовляє і оплачує, а виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги з технічного обслуговування та ремонту (далі «сервісне обслуговування») обладнання замовника згідно списку (із зазначенням у ньому типів і моделей, серійних та реєстраційних номерів) вказаного в Додатку № 7.14, що є невід'ємною частиною цього договору.

Крім того, п. 5 додаткової угоди № 7 продовжено дію Договору до 30.04.2015.

На виконання умов Договору, на підставі замовлення на роботу № 40299, відповідачем було проведено діагностику несправностей, розбирання і дефектування трансмісії бульдозера CAT D8RII серійний № АКА00868, в результаті якої позивачу надано комерційну пропозицію № KR000000267 від 17.04.2015.

07.05.2015 сторонами підписано Акт виконаних робіт № KRRN0001066 від 07.05.2015, відповідно до якого виконавець виконав, а замовник прийняв роботи згідно замовлення на роботу № 40299 на загальну суму 79 319,86 грн., на яку відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № KRZP0040299.

В свою чергу, позивач оплатив зазначений рахунок, що підтверджується банківською випискою з його рахунку та не заперечується відповідачем.

Спір у справі виник у зв'язку із наявністю, на думку позивача, підстав для відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про сервісне обслуговування № ME/SR/02-11 від 27.01.2011.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода -наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Обґрунтовуючи завдані збитки позивач посилається на те, що відповідно до замовлення № 40299 відповідачем було проведено діагностику несправності, розбирання і дефектування трансмісії бульдозера CAT D8RII серії № АКА00868.

При цьому, у дефектних відомостях, наданих відповідачем за наслідками виконання робіт, була вказана менша кількість запасних частин, ніж та, яка потребує заміни для якісного ремонту вузлів спірного бульдозера.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В якості доказу неякісного виконання робіт за Договором позивач посилається на Акт № 31/423 огляду ТМЦ б/в що додатково потребують заміни при проведенні капітального ремонту бульдозера CAT D8RII серійний № АКА00868 від 11.10.2016.

Суд оцінює даний акт критично, з огляду на те, що він складений позивачем в односторонньому порядку без уповноважених представників відповідача, докази про запрошення відповідача для складання такого акту в матеріалах справи відсутні.

Крім того, пунктом 2.1.4 Договору сторони передбачили, що виконавець несе відповідальність за гарантійними зобов'язаннями по придбаним замовником у виконавця запасних частин (крім масел, мастил та інших технічних та експлуатаційних рідин, витратних матеріалів, а також деталей вузлів та агрегатів із скла та елементів, що спрацьовуються та/або зношуються в процесі експлуатації обладнання) протягом 6-ти місяців з моменту їх поставки, а також по роботах, що виконані виконавцем та сплачені замовником, протягом 3-х місяців з моменту виконання робіт.

Таким чином, в межах гарантійносго строку позивач мав право звернутись до відповідача з відповідними вимогами, однак докази такого звернення в матеріалах справи відсутні.

Більш того, відповідно до акту виконаних робіт № KRRN0001066 від 07.05.2015 роботи згідно замовлення № 40299 позивачем прийняті без зауважень, а також в повному обсязі оплачені позивачем, що свідчить про повне погодження ним обсягу виконаних відповідачем робіт. При цьому, акт № 31/423 огляду ТМЦ б/в що додатково потребують заміни при проведенні капітального ремонту бульдозера CAT D8RII серійний № АКА00868 складений 11.10.2016, тобто більше ніж через рік від прийняття спірних робіт, а відтак не може бути доказом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань у 2015 році.

Окрім того, для вирішення питання щодо встановлення факту не відповідності виконаних відповідно до замовлення № 40299 робіт судом неоднаразово призначалась судова експертиза, проте з огляду на відсутність відповідних фахівців в експертних установах, такого встановлено не було.

Також, ухвалою господарського суду міста Києва від 14.11.2017 сторін зобов'язано надати суду пропозиції атестованих експерта-трасолога і експерта-автотоварознавця, які б могли провести призначену у даній справі автотехнічну експертизу, згоду запропонованих кандидатур судових експертів на залучення їх до проведення у даній справі автотехнічної експертизи; докази на підтвердження освітньо-кваліфікаційного рівня запропонованих кандидатур судових експертів для проведення у даній справі автотехнічної експертизи.

Однак, таких пропозицій сторонами надано не було.

З огляду на вкладене суд відзначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту неналежного виконання відповідачем робіт за Договором на виконання замовлення № 40299, а отже відсутня така складова цивільного правопорушення, як протиправна поведінка.

Також, позивачем не доведено суду наявності понесених збитків, а відтак відсутність повного складу цивільного правопорушення виключає можливість стягнення збитків з відповідача.

З огляду на недоведеність наявності складу цивільного проавопорушення у діях відповідача при виконанні робіт за Догвором суд дійшов висновку про необгрунтованість заявленого позивачем позову, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог з викладених підстав необхідно відмовити.

Підстави для застосування у даній справі наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, про що відповідачем було заявлено у відзиві на позовну заяву, в даному випадку відсутні з огляду на приписи абз. 2 п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2010, відповідно до якого перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2017.

Суддя В.П. Босий