КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. справа№ 910/9339/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Ковальчук Р.Ю.

за участю представників: позивача - Крупка Н.М.

відповідача - Кисіль Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Череди Григорія Васильовича

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 р.

у справі № 910/9339/17 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Сумської філії ПАТ "Укртелеком"

до Фізичної особи-підприємця Череди Григорія Васильовича

про стягнення 1 221 748,84 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Сумської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Череди Григорія Васильовича (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 1 085 140,01 грн боргу за договором № 32/21-594000 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації від 21.09.2009 р., 22 255,43 грн пені, 18 585,73 грн 3% річних та 95 767,67 грн інфляційних втрат.

В процесі розгляду справи позивач звернувся із заявою про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив суд, у зв'язку з частковою оплатою відповідачем основної суми заборгованості стягнути з останнього 919 830, 14 грн основного боргу, 22 255,43 грн пені, 18 585,73 грн 3 % річних та 95 767,67 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 р. у справі № 910/9339/17 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 899 775,74 грн, пеню в сумі 720,03 грн, 3% річних в розмірі 18 585,73 грн, інфляційні втрати в сумі 95 767,67 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 р., Фізична особа-підприємець Череда Григорій Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повну відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що фактично він не здійснює користування всіма місцями в каналі кабельної каналізації, зазначеними в договорі № 32/21-594000 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації від 21.09.2009 р. із змінами та доповненнями, і відповідно не повинен сплачувати за послуги, якими він не користується.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.10.2017 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 р. було відкладено розгляд справи до 23.11.2017 р.

23.11.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 920/1299/16.

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач посилається на те, що справа № 910/9339/17 є безпосередньо пов'язаною зі справою № 920/1299/16, оскільки предметом останньої є внесення змін до договору № 32/21-594000 від 21.09.2009 р., на підставі якого заявлено позов у справі № 910/9339/17.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як передбачено п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду Київської області № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України", господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Однак, відповідач не наводить жодних обставин, у зв'язку з якими неможливо розглянути дану справу до вирішення справи № 910/9339/17.

Крім того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 р. у справі № 920/1299/16, предметом розгляду якої є внесення змін до договору № 32/21-594000 від 21.09.2009 р., на підставі якого заявлено позов у справі № 910/9339/17, у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця Череди Григорія Васильовича відмовлено повністю.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Таким чином, на момент розгляду даної справи справа № 920/1299/16 розглянута, постанова у якій набрала законної сили, а отже відсутні підстави, визначені ст. 79 ГПК України, для зупинення провадження у справі № 910/9339/17.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

21.09.2009 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі - Укртелеком) та Фізичною особою-підприємцем Чередою Григорієм Васильовичем (далі - замовник) було укладено договір про надання послуг доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації ПАТ "Укртелеком" № 32/21-594000 (далі - договір).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору, зокрема додаткові угоди: № 32/1 від 22.09.2009 р., № 32/2 від 25.12.2009 р., № 1/33-598303 від 30.03.2010 р., № 2/8-598303 від 28.02.2013 р., № 1/7-598303 від 28.02.2013 р., № 3/22-598303 від 05.04.2013 р., № 5/60-598303 від 20.05.2013 р., № 4/61-598303 від 20.05.2013 р., № 6/59-598303 від 20.05.2013 р., № 7/58-598303 від 20.05.2013 р., № 8/55-598303 від 20.05.2013 р., № 9/56-598303 від 20.05.2013 р., № 10/56-598303 від 20.05.2013 р., № 11/66-598303 від 21.06.2015 р., № 12/67-598303 від 21.06.2015 р., № 13/68-598303 від 21.06.2015 р., № 14/69-598303 від 21.06.2015 р., № 15/70-598303 від 21.06.2013 р., № 16/71-598303 від 21.06.2013 р., № 17/72-598303 від 21.06.2013 р., № 18/73-598303 від 21.06.2013 р., № 19/1/71-598303 від 08.07.2013 р., № 20/1-78-598303 від 08.07.2013 р., № 22/343-598303 від 30.07.2013 р., № 23/344-598303 від 30.07.2013 р., № 24/345-598303 від 30.07.2013 р., № 25/106-598303 від 13.08.2013 р., № 21/178-598303 від 27.11.2013 р., № 26/124-598303 від 04.10.2013 р., № 28/123-598303 від 04.10.2013 р., № 30/137-598303 від 08.10.2013 р., № 31/141-598303 від 15.10.2013 р., № 32/140-598303 від 15.10.2013 р., № 1/149-598303 від 24.10.2013 р., № 2/190-598303 від 10.12.2013 р., № 1/189-598303 від 10.12.2013 р., № 36/215-598303 від 31.12.2013 р., № 37/216-598303 від 31.12.2013 р., № 38/218-598303 від 31.12.2013 р., № 39/240-598303 від 31.12.2013 р., № 40/241-598303 від 31.12.2013 р., № 41/242-598303 від 31.12.2013 р., № 42/239-598303 від 31.12.2013 р., № 43/238-598303 від 31.12.2013 р., № 44/252-598303 від 31.12.2013 р., № 45/275-598303 від 31.12.2013 р., № 46/251-598303 від 31.12.2013 р., № 47/260-598303 від 31.12.2013 р., № 48/262-598303 від 31.12.2013 р., № 49/261-598303 від 31.12.2013 р., № 50/276-598303 від 31.12.2013 р., № 29/217-598303 від 31.12.2013 р., № 27/259-598303 від 31.12.2013 р., № 51/277-598303 від 31.12.2013 р., № 52/288-598303 від 31.12.2013 р., № 53/274-598303 від 31.12.2013 р., № 54/258-598303 від 31.12.2013 р., № 55/273-598303 від 31.12.2013 р., № 56/272-598303 від 31.12.2013 р., № 57/286-598303 від 31.12.2013 р., № 58/287-598303 від 31.12.2013 р., № 59/284-598303 від 31.12.2013 р., № 60/285-598303 від 31.12.2013 р., № 61/283-598303 від 31.12.2013 р., № 62/282-598303 від 31.12.2013 р., № 63/293-598303 від 31.12.2013 р., № 64/303-598303 від 31.12.2013 р., № 65/292-598303 від 31.12.2013 р., № 66/290-598303 від 31.12.2013 р., № 67/291-598303 від 31.12.2013 р., № 68/304-598303 від 31.12.2013 р., № 69/298-598303 від 31.12.2013 р., № 70/306-598303 від 31.12.2013 р., № 71/300-598303 від 31.12.2013 р., № 72/294-598303 від 31.12.2013 р., № 73/297-598303 від 31.12.2013 р., № 74/296-598303 від 31.12.2013 р., № 75/301-598303 від 31.12.2013 р., № 76/289-598303 від 31.12.2013 р., № 77/295-598303 від 31.12.2013 р., № 78/169-598303 від 31.12.2013 р., № 79/302-598303 від 31.12.2013 р., № 80/306-598303 від 31.12.2013 р., № 81/305-598303 від 31.12.2013 р., № 82/88-598303 від 31.12.2013 р., № 83/308-598303 від 31.12.2013 р., № 84/162-598303 від 31.12.2013 р., № 85/309-598303 від 31.12.2013 р., № 1/198-598303 від 27.10.2014 р., № 1/250-59к000 від 01.12.2014 р., № 1/39-59к000 від 26.02.2015 р., № 1/86-59к000 від 08.04.2015 р., № 127-59к000 від 30.04.2015 р., № 155-59к000 від 28.05.2015 р., № 156-59к000 від 02.06.2015 р., № 1/172-59к000 від 08.07.2015 р., № 1/191-59к000 від 13.07.2015 р., № 1/175-59к000 від 15.07.2015 р., № 1/176-59к000 від 20.07.2015 р., № 1/189-59к000 від 01.08.2015 р., № 1/190-59к000 від 03.08.2015 р., № 1/207-59000 від 25.09.2015 р. та акти опосвідчення № 83 та № 5 від 05.05.2014 р.

Відповідно до п. 1.1 укладеного договору Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" зобов'язується надати замовнику послугу доступу до місця в каналі кабельної каналізації для виконання замовником робіт з прокладання кабелю в каналі кабельної каналізації Укртелекому та у подальшому надати замовнику у використання місця в каналі кабельної каналізації у м. Суми, а замовник зобов'язується оплатити ці послуги відповідно до умов вказаних договорів.

Згідно з п. 2.1 договору Укртелеком зобов'язаний, зокрема, протягом 10 днів з моменту підписання цього договору виставити замовнику рахунок на оплату послуг з надання доступу до місця в каналі кабельної каналізації. Після оплати замовником послуг з надання доступу до місця в каналі кабельної каналізації надати доступ до місця в каналі кабельної каналізації для виконання замовником робіт з прокладання кабелю. Підписати акт опосвідчення кабелів або надати вмотивовану відмову від підписання. На строк дії договору надати замовнику у використання місце в каналі кабельної каналізації Укртелекому у м. Суми згідно технічних даних, визначених в додатку № 1 до договору.

Як передбачено п. 2.2 договору, замовник зобов'язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуг, визначених відповідно до умов цього договору, на підставі рахунків, виставлених Укртелекомом. Звернутися для отримання відповідного дозволу на проведення робіт в кабельній каналізації Укртелекому не менш ніж за 3 робочих дні до проведення робіт. Після виконання замовником робіт з прокладання кабелю в каналі кабельної каналізації Укртелекому підписати та надати Укртелекому акт опосвідчення кабелів.

Згідно з п. 2.3.1 договору Укртелеком має право вимагати своєчасної та повної оплати вартості послуг, визначених відповідно до умов цього договору, на підставі виставлених рахунків.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг з надання доступу до місця в каналі кабельної каналізації визначена у додатку № 2 до договору.

Вартість послуг з використання місця в каналі кабельної каналізації визначається відповідно до діючих тарифів Укртелекому. У додатку № 3 до договору зазначена вартість послуг, що розрахована на підставі діючих на момент підписання договору тарифів (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору вартість послуг з технічного нагляду за роботою сторонньої організації при виконанні робіт в кабельній каналізації Укртелекому визначається відповідно до тарифів Укртелекому, діючих на момент виконання робіт. У додатку № 4 до договору зазначені тарифи, діючі на момент підписання договору, які Укртелеком має право змінювати в односторонньому порядку у будь-який час.

Відповідно до п. 3.4 договору оплату послуги з надання доступу до місця в каналі кабельної каналізації Укртелекому та послуги з технічного нагляду за роботою сторонньої організації замовник здійснює одноразово протягом (п'яти) банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Укртелекому.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплату послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації замовник здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі рахунку Укртелекому, виставленого до 10-го числа поточного місяця.

Згідно з п. 3.6 договору на вартість всіх послуг додатково нараховується податок на додатну вартість за ставкою, визначеною відповідно до чинного законодавства України.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом одного року (п. 8.1 договору).

Термін дії договору продовжується на кожний наступний строк на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії (п. 8.2 договору).

Згідно з п. 8.4 договору закінчення строку дії договору або його дострокове припинення не звільняє замовника від виконання грошових зобов'язань, які виникли під час дії договору.

На виконання умов укладеного договору позивач направив на адресу відповідача рахунки за надані в грудні 2015 року - січні 2015 року послуги.

Відповідач вказані рахунки отримував та не заперечував їх змісту, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Свої зобов'язання по оплаті наданих йому в період з грудня 2015 року по січень 2017 року послуг відповідач не виконував належним чином, не в строк, обумовлений договором, та не в розмірі, обумовленому договором.

Так, за вказаний період відповідачем було сплачено на користь позивача 196 208,72 грн, а саме: 23.11.2016 р. - 6 844,45 грн, 12.05.2017 р. - 4 000,00 грн, 22.05.2017 р. - 52 000, 00 грн, 22.05.2017 р. - 30 579,37 грн, 02.06.2017 р. - 40 000,00 грн, 08.06.2017 р. - 10 000,00 грн та 13.06.2017 р. - 32 730,50 грн, 09.08.2017 р. - 20 054,40 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору свої зобов'язання за надані послуги за період з грудня 2015 року по січень 2017 року вчасно не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 919 830,14 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Вбачається, що при розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за договором останнім не було враховано здійснений відповідачем 09.08.2017 р. платіж по договору на суму 20 054,40 грн, тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 899 775,74 грн (919 830,14 грн -20 054,40 грн).

Враховуючи викладене, а також те, що факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, підтверджується матеріалами справи, та не спростований відповідачем, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості за договором № 32/21-594000 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації від 21.09.2009 р. підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 899 775,74 грн суми основного боргу.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 22 255,43 грн пені, нарахованої на заборгованість за договором за січень - червень 2016 року за загальний період прострочення з 21.01.2016 р. по 30.06.2016 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили, що за порушення строків сплати, передбачених цим договором замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статті 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таку ж правову позицію підтримує і Верховний Суд України (постанова ВСУ від 24.10.2011р. у справі № 25/187).

Відповідачем до винесення рішення по справі місцевим судом було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як передбачено ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 3.5 договору сторонами було передбачено, що оплату послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації замовник здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі рахунку Укртелекому, виставленого до 10-го числа поточного місяця

Таким чином перебіг позовної давності по сплаті послуг, наданих в січні 2016 року, починається відповідно 21.01.2016 р., в лютому 2016 року - 21.02.2016 р., в березні 2016 року - 21.03.2016 р., в квітні 2016 року - 21.04.2016 р., в травні 2016 року - 21.05.2016 р., в червні 2016 року - 21.06.2016 р.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з пропуском спеціального строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, нарахованої на заборгованість по договору за січень - травень 2016 року, оскільки відповідний річний строк позовної давності сплив відповідно 21.01.2017 р., 21.02.2017 р., 21.03.2017 р., 21.04.2017 р. та 21.05.2017 р. (позов подано до суду 09.06.2017 р.).

Згідно зі ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідачем у справі заявлено про застосування строків позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені, при цьому позивачем не наведено суду жодних поважних причин пропуску річного строку позовної давності.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, нарахованої на заборгованість за січень - травень 2016 року, та задоволення позову лише в частині вимог позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої на заборгованість за договором за червень 2016 року, розмір якої становить 720,03 грн.

Крім того, за неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 18 585,73 грн 3 % річних та 95 767,67 грн інфляційних втрат за період прострочення з 21.12.2015 р. по 01.02.2017 р.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Крім того, оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненнями грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Як передбачено п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 585,73 грн 3 % річних та 95 767,67 грн інфляційних втрат за період прострочення з 21.12.2015 р. по 01.02.2017 р., розмір яких є правильним, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про те, що фактично він не здійснює користування всіма місцями в каналі кабельної каналізації, зазначеними в договорі № 32/21-594000 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації від 21.09.2009 р., і відповідно не повинен сплачувати за відповідні послуги, якими він не користується, судова колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Так, при укладенні договору сторони визначили всі необхідні показники (довжину та діаметр кабелю з зазначенням адрес розташування), які необхідні для визначення вартості наданих послуг, шляхом підписання додатку № 3 до договору без жодних заперечень сторін, що свідчить про згоду відповідача з цими величинами. Зміст укладеного договору не містить умов, які б давали підстави відповідачу не оплатити вказані послуги.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Череди Григорія Васильовича задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Череди Григорія Васильовича залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 р. у справі № 910/9339/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/9339/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов