УХВАЛА

04.12.2017Справа № 910/18113/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Регіон»
Третя особа, Прояка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРУЖКІВСЬКИЙ ФАРФОРОВИЙ ЗАВОД» стягнення заборгованості у розмірі 170 960 046,48 грн
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19/2011 від 15.07.2011 в розмірі 4 757 524,87 російських рублів (що за офіційним курсом гривні до російського рубля, встановленим НБУ станом на 27.09.2017 - 2 182 229,08 грн);

- 195 131,20 евро (що за офіційним курсом гривні до євро, встановленим НБУ станом на 29.09.2017 становить 6 068 226,16 грн);

162 709 591,24 грн з них:

- прострочену заборгованість по кредиту станом на 27.09.2017 у розмірі 134 586 439,91 грн;

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 01.09.2017 року по 27.09.2017 (включно) у розмірі 1 969 239,30 грн;

- прострочену заборгованість по сплаті процентів станом на 27.09.2017 становить 25 871 562,28 грн;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 27.09.2017 становить 4 701 473,83 рос.рублів (що за офіційним курсом гривні до російського рубля, встановленим НБУ станом на 27.09.2017 становить 2 156 519,03 грн);

- прострочену заборгованість по сплаті процентів станом на 25.09.2017 у розмірі 192 753,91євро (що за офіційним курсом гривні до євро, встановленим НБУ станом на 29.09.2017 становить 5 994 296,75 грн.);

- 3% (три проценти) річних за прострочення повернення кредиту за період з 01.06.2017 по 27.09.2017 (включно) - 18 035,13 грн;

- 3% (три проценти) річних за прострочення сппати процентів за період з 12.04.2017 по 27.09.2017(включно) - 94 469,73 грн;

- 3% (три проценти) річних за прострочення сплати процентів за період з 03.05.2017 по 27.09.2017 (включно) становлять 56 051,04 рос.рублів (що за офіційним курсом гривні до російського рубля, встановленим НБУ станом на 27.09.2017 становить 25 710,05 грн);

- 3% (три проценти) річних за прострочення сплати процентів за період з 03.05.2017 по 27.09.2017 (включно) становлять 2 377,29 євро (що за офіційним курсом гривні до євро, встановленим НБУ станом на 29.09.2017 становить 73 929,40 грн);

- інфляційні втрати у зв'язку з простроченням сплати кредиту в гривні, нараховані за період з 01.06.2017 по 27.09.2017 у розмірі 117 100,69 грн;

- інфляційні втрати у зв'язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом в гривні, нараховані за період з 01.06.2017 по 27.09.2017 у розмірі 117 100,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18113/17, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРУЖКІВСЬКИЙ ФАРФОРОВИЙ ЗАВОД» та призначено її розгляд на 13.11.2017.

10.11.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та відзив на позовну заяву.

13.11.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про витребування у відповідача доказів в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.11.2017 представник відповідача підтримав подане через канцелярію суду клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» методики розрахунку загальної вартості кредиту, та встановлення процентної ставки для позичальника, внутрішні нормативні акти, висновки спеціалістів та ін., якими передбачено встановлення диференційованої відсоткової ставки.

Представник позивача у даному судовому засіданні проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечив.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на обставини, що входять до предмету доказування по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та витребування у позивача письмових пояснень щодо методики застосування різної відсоткової ставки при розрахунку позовних вимог.

Представники третьої особи в дане судове засідання не з'явились, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

У зв'язку з необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд відклав розгляд зазначеної справи до 20.11.2017.

20.11.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі № 910/181113/17 до вирішення Господарським судом міста Києва пов'язаної з нею справи № 910/19763/17 про визнання недійсним кредитного договору.

Представник позивача у судовому засіданні 20.11.2017 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено.

Також представником позивача у даному судовому засіданні було підтримано подану з позов заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ «Регіон», в межах суми заявленої до стягнення.

Представник відповідача надав усні пояснення, в яких проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив у повному обсязі.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, суд відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Разом з тим, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення. При цьому в заяві про вжиття заходів забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 №01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову» у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За таких обставин, проаналізувавши вищезазначену заяву та заслухавши пояснення представника позивача, суд визнав заяву позивача такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином те, що невжиття заходів до забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2017 підтримав подане через канцелярію суду клопотання про зупинення провадження у справі № 910/18113/15-г.

Представник позивача надав письмові заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Судом було розглянуто та відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, зокрема, зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до п. 2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі на підставі частини першої статті 79 ГПК, господарським судам слід враховувати викладене в п. 3.16 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» та виходити з того, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Враховуючи наведене, подане представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 910/19763/17 задоволенню не підлягає, оскільки вирішення по суті справи № 910/19763/17 не перешкоджає розгляду справи № 910/18113/17.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2017 заявив усне клопотання про відкладення розгляду скарги, яке судом було розглянуто та частково задоволено.

В судовому засіданні 20.11.2017 у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 04.12.2017.

29.11.2017 до Господарського суду м. Києва від відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 20.11.2017 про оголошення перерви у справі № 910/19763/17 в частині відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 910/18113/17 до вирішення справи № 910/19763/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду: 1) про вжиття запобіжних заходів, відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів, залишення без змін ухвали про вжиття запобіжних заходів, зміну чи скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів; 2) про повернення позовної заяви; 3) про відмову у прийнятті позовної заяви; 4) про передачу справи за підсудністю; 5) про забезпечення позову, скасування забезпечення позову; 6) про зупинення провадження у справі; 7) про припинення провадження у справі; 8) про залишення позову без розгляду; 9) про затвердження мирової угоди; 10) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 11) про відмову прийняти додаткове рішення, ухвалу; 12) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні рішення, ухвали; 13) про внесення виправлень у рішення, ухвалу; 14) про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; 15) окрема; 16) додаткова; 17) про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання; 18) про внесення виправлень до наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню; 19) про видачу дубліката наказу або відмову у його видачі; 20) про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміни способу та порядку їх виконання; 21) про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця; 22) про відмову у прийнятті заяви про скасування рішення третейського суду; 23) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 24) про відмову поновити пропущений процесуальний строк; 25) про повернення заяви про видачу виконавчого документа за рішенням третейського суду.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.ст. 64, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що діючим законодавством не передбачено можливості оскарження учасниками судового процесу ухвал суду щодо відмови в зупиненні провадження у справі окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

У п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» викладено правову позицію про те, що якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд згідно з ч. 2 ст.106 Господарського процесуального кодексу України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ухвала суду від 20.11.2017 про оголошення перерви у справі № 910/18113/17, в якій судом було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон», яка надійшла до Господарського суду м. Києва 29.11.2017 підлягає поверненню заявнику.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.106, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіон» подану 29.11.2017 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.11.2017 у справі № 910/18113/17.

2. Апеляційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спичак О.М.