ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2017 Справа № 904/6396/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Кривий Ріг

про стягнення 543634,32грн.

Представники:

Від позивача: Шуба Я.С., дов. №1785 від 26.10.2017р.

Від відповідача: Антонов Є.М., дов. №14-412юр від 11.10.2017р.

В судових засіданнях від 03.10.2017р., 18.10.2017р., 14.11.2017р. оголошувалась перерва до 18.10.2017р., 07.11.2017р. та 27.11.2017р. відповідно, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулась до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" з позовом про стягнення 543634грн.32коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп від 02.01.2008р. (із змінами та доповненнями), накази про затримку №111 від 23.01.2016р., №114 від 24.01.2016р., №119 від 25.01.2016р.; акти про затримку вагонів №7 від 23.01.2016р., №28 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р.; акти загальної форми №7/8 від 23.01.2016р., №60 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р.; накопичувальні картки №02029037, №04029039, №29019026; повідомлення про затримку вагонів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2017р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2017р. залишено без змін.

За результатами касаційного оскарження, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" задоволено частково, справу №904/6396/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2017р. справу №904/6396/16 до розгляду суддею Господарського суду Новіковою Р.Г. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 03.10.2017р., 18.10.2017р., 07.11.2017р., 14.11.2017р. та 27.11.2017р.

У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 21.09.2016р., відповідач не погодився із заявленими вимогами в повному обсязі, зазначаючи про недоведеність позивачем його вини у затримці вагонів. Відповідач вказував про свою готовність прийняти на свою під'їзну колію затримані вагони.

17.10.2016р. відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності. У своєму клопотанні відповідач стверджує, що позовні вимоги заявлені після спливу строку позовної давності, внаслідок чого задоволенню не підлягають.

17.10.2016р. позивач надав додаткові письмові пояснення на підтвердження своєї правової позиції.

18.10.2017р. позивач надав письмові пояснення, в яких підтримав свою правову позицію та зазначив, що позовна заява подана ним із дотриманням строків позовної давності.

Відповідачем 18.10.2017р. були надані письмові пояснення, відповідно до змісту яких, відповідач не визнає позовні вимоги просить відмовити в їх задоволенні та застосувати строк позовної давності.

07.11.2017р. позивач надав клопотання про визнання факту переривання перебігу позовної давності. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що відповідач частково визнав суму за зберігання вантажів, нараховану згідно накопичувальної картки №0202903, а саме - 27435грн.40коп., а проти суми 192047грн.90коп. (без ПДВ) заперечував, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки з посиланням на те, що останній затриманий з вини відповідача потяг був прийнятий ним 26.01.2016р. о 01год.00хв.У зв'язку із наявністю у накопичувальній картці зауваження відповідача, з його особового рахунку було списано тільки 27435грн.40коп. (без ПДВ).

Також, позивач зазначає, що відповідач частково визнав суму за зберігання вантажів, нараховану згідно накопичувальної картки №04029039, а саме -30006грн.00коп. (без ПДВ), а проти суми 240047грн.80коп. (без ПДВ) заперечував, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки з посиланням на те, що останній затриманий з вини відповідача потяг був прийнятий ним 26.01.2016р. о 01год.00хв.

Факт списання позивачем з осо бового рахунку відповідача грошових коштів в розмірі 27435грн.40коп. за накопичувальною карткою №02029037 та суми в розмірі 30006грн.00коп. за накопичувальною карткою №04029039, на думку позивача, є визнання відповідачем боргу, внаслідок чого відбулось переривання строку позовної давності.

Відповідач 27.11.2017р. надав письмові пояснення, в яких підтримав свою правову позицію та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

02.01.2008р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", (далі - залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - вантажовласник), укладено договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп (далі - договір), відповідно до умов якого залізниця надає вантажовласнику послуги, пов'язані з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно з Правилами перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантаж вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, у тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 договору).

За змістом пункту 2.4 договору передбачено, що вантажовласник зобов'язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги згідно діючих тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці або готівкою на станції.

Договір укладено строком на один рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції із здійсненням усіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 договору).

В січні 2016р. залізницею були прийняті до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, даний вантаж було затримано на шляху свого прямування, через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг з вини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" у зв'язку із несвоєчасним забиранням відповідачем (вантажоодержучаем) на свою під'їзну колію вантажу який вже прибув на його адресу. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які були підписані сторонами. При цьому, з боку відповідача вказані акти підписані із зауваженнями.

За наказом №111 від 23.01.2016р. затримані вагони (№№ голова 56840218 хвіст 53155486 у кількості 50 вагонів, індекс поїзда 4671-42-4670), на станції Новоблочна Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - Новоблочна у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №7 від 23.01.2016р.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3562 (акт форми ГУ-23а №7 від 23.01.2016р.) отримане відповідачем 24.01.2016р. о 00:00год.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №7 від 23.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №3562 22.01.2016р. о 11год.55хв., відправлені поїздом №3604 - 01.02.2016р. о 06год.30хв.

В подальшому, за наказом №114 від 24.01.2016р. затримані вагони (№№ голова 55584718 хвіст 53531281 у кількості 54 вагони, індекс поїзда 4671-86-4670), на станції Приворот Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - Приворот у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №28 від 24.01.2016р.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3510 (акт форми ГУ-23а №28 від 24.01.2016р.) отримане відповідачем 24.01.2016р. о 14:20год.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №28 від 24.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №3510 24.01.2016р. о 13год.50хв., відправлені поїздом №3509 - 02.02.2016р. о 15год.25хв.

В подальшому, за наказом №119 від 25.01.2016р. затримані вагони (№№ голова 60263381 хвіст 54689914 у кількості 67 вагонів, індекс поїзда 3540-99-4670), на станції Кривий Ріг - Західний Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - Кривий Ріг - Західний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №11 від 25.01.2016р.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №2174 (акт форми ГУ-23а №11 від 25.01.2016р.) отримане відповідачем 25.01.2016р. о 02:45год.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №11 від 25.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №2174 24.01.2016р. о 22год.45хв., відправлені поїздом №2174 - 26.01.2016р. о 18год.10хв.

Відповідно до статті 129 Статуту підставою для матеріальної відповідальності вантажоодержувача засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

На станції Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Кривий Ріг і до закінчення їх затримки (т.1, а.с.89, 97-140).

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Про прибуття вагонів на свою адресу, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" був своєчасно залізницею повідомлений, відповідні повідомлення залізниці зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2.

Несвоєчасне вивільнення відповідачем колії станції Кривий Ріг від вантажу, який вже прибув на його адресу, унеможливило виконання залізницею зобов`язань за договором на перевезення. Через затримку вагонів на станції призначення і на підході до неї з вини відповідача, була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Після прибуття спірних вагонів, станцією призначення Кривий Ріг на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складених станціями Ново блочна, Приворот та Кривий Ріг - Захіний через затримку вагонів з вини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на підставі наказів №111 від 23.01.2016р., №114 від 24.01.2016р., №119 від 25.01.2016р. була нарахована плата за зберігання вантажу згідно накопичувальних карток за формою ФДУ-92 №02029037, №04029039, №29019026 на загальну суму 543634грн.32коп.

Вищезазначена сума розрахована з урахуванням наявності актів ф.ГУ-23, які підтверджували затримку вагонів на коліях станції призначення за весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 №457, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

За статтею 5 Статуту залізниць нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до статті 42 Статуту залізниць, залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач (ст. 125 Статуту залізниць).

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1 Правил).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються, зокрема, для засвідчення обставин затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства (п.3. Правил).

Порядок нарахування плати за зберігання вантажу залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затверджених Міністерством транспорту України від 21.11.2000 №644.

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно п.8 Правил термін зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24 години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п.1. Правил).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються зокрема для засвідчення обставин затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної колії, порту, підприємства (п.3. Правил складання акту).

Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п.2.1. розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 №317.

Після закінчення терміну безоплатного зберігання при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0грн. за одну тону вантажу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів у вагонах округляється до повної.

Згідно п.2.4. розділу ІІІ Збірника тарифів, якщо вантажоодержувач не вивіз вантаж зі станції призначення у термін безоплатного зберігання, збір нараховується незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26.01.2015 №13 "Про внесення змін до коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №106/26551, до тарифів, плат та зборів, що вказані у розділах ІІ і ІІІ Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 2,002.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у встановленому порядку повідомив відповідача про надходження вантажів на його адресу та час подавання вагонів з вантажем на залізничну під'їзну колію відповідача. Проте, відповідачем подані вагони не були вчасно забрані на свою під'їзну колію. Час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми, плата за зберігання вантажу, її розмір, визначено та зазначено в накопичувальній картці.

Перевіркою правильності розрахунку плати за охорону вантажу за час затримки вагонів на станції призначення порушень не виявлено, розмір плати за зберігання вантажу з урахуванням податку на додану вартість складає 543634грн.32коп.

Доказів сплати нарахованої позивачем плати за зберігання вантажу з урахуванням податку на додану вартість відповідачем не надано.

Відповідачем 17.10.2016р. заявлене клопотання про застосування строків позовної давності, відповідно до змісту якого відповідач зазначає, що строк позовної давності за накопичувальною карткою №02029037 сплив 23.07.2016р., за накопичувальною карткою №04029039 - 24.07.2016р., а за накопичувальною карткою №29019026 - 25.07.2016р.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Так, згідно з частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Положеннями статті 137 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. з наступними змінами та доповненнями, визначено, позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Виходячи з принципу рівності суб'єктів господарювання, з урахуванням частини другої статті 9 Цивільного Кодексу України та пункту 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту - з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову (складання комерційного акту, акту загальної форми, списання коштів з особового рахунку тощо).

Тобто наведені норми Господарського кодексу України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення збору за зберігання вантажу починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Аналогічна позиція, викладена в Постанові Верховного Суду України від 09.08.2017р. у справі №3-658гс17.

З матеріалів справи вбачається, що подіями, які стали підставою для подання позову по даній справі, є затримка вагонів згідно наказів про затримку №111 від 23.01.2016р., №114 від 24.01.2016р., №119 від 25.01.2016р.; складення залізницею актів про затримку вагонів №7 від 23.01.2016р., №28 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р.; та актів загальної форми №7/8 від 23.01.2016р., №60 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р.

Таким чином, шестимісячний строк позовної давності закінчився за накопичувальною карткою №02029037 (акт про затримку вагонів №7 від 23.01.2016р.) - 23.07.2016р., за накопичувальною карткою №04029039 (акт про затримку вагонів №28 від 24.01.2016р.) - 24.07.2016р., а за накопичувальною карткою №29019026 (акт про затримку вагонів №11 від 25.01.2016р.) - 25.07.2016р.

На конверті, яким позивач надсилав позовну заяви з додатками до суду, міститься відбиток печатки Укрпошти, на якому зазначено дату відправлення 29.07.2016р. З урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

З наведеного вбачається, що фактично позивач звернувся із позовом до суду 29.07.2016р., тобто за межами строку позовної давності, який закінчився 23.07.2016р., 24.07.2016р. та 25.07.2016р.

Враховуючи викладене, заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог , які ґрунтуються на наказах про затримку №111 від 23.01.2016р., №114 від 24.01.2016р., №119 від 25.01.2016р.; актах про затримку вагонів №7 від 23.01.2016р., №28 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р.; актах загальної форми №7/8 від 23.01.2016р., №60 від 24.01.2016р., №11 від 25.01.2016р., підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про визнання факту переривання перебігу позовної даності, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Як вбачається з накопичувальної картки №02029037, вона була підписана відповідачем із зауваженням, відповідно до змісту якого він відмовляє в оплаті суми в розмірі 192047грн.90коп. та визнає суму в розмірі 27435грн.40коп. за зберігання 30 вагонів в період з 23.01.2016р. 23год.30хв. до 26.01.2016р. 01год.00хв.

Відповідно до змісту зауваження накопичувальної картки №04029039, відповідач відмовляє в оплаті суми в розмірі 240047грн.80коп. та визнає суму 30006грн.00коп. за зберігання вантажу за період з 24.01.2016р. 13год.42хв. по 26.01.2016р. 01год.00хв.

З наведеного вбачається, що відповідач не зауважував проти нарахування суми за зберігання вантажу за конкретний період і за конкретні вагони, при цьому, період і сума затримки, яка є предметом спору у цій справі, відповідачем не визнавалась.

За наведених обставин, суд не приймає заяву позивача про визнання відповідачем факту переривання перебігу позовної даності.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 543634грн.32коп. слід відмовити.

Керуючись нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999р., Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009р., Коефіцієнтами, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009р., ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 543634грн.32коп.

В судовому засіданні від 27.11.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 04.12.2017р.

Суддя Р.Г. Новікова