ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Справа № 904/5249/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Малетича М.М.,

Сибіги О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Малоок Олександра Анатолійовича

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року

та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2017 року

у справі № 904/5249/17

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Фізичної особи-підприємця Малоок Олександра Анатолійовича

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

про скасування оперативно-господарської санкції,-

за участю представників:

позивача: Малоок О.А., Тарасевич С.О.

відповідача: Шаровський С.А.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Фізична особа-підприємець Малоок Олександр Анатолійович звернувся до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про скасування оперативно-господарської санкції, оформленої протоколом № 1 від 10 березня 2017 року засідання комісії П'ятихатського РЕМ ПАТ "ЕК "Дніпрообленерго" по розгляду акту про порушення Д № 003527 від 03 березня 2017 року про донарахування недоврахованої електричної енергії у сумі 35 089,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведене відповідачем донарахування недоврахованої електричної енергії є безпідставним, оскільки позивач не здійснював жодних порушень, що зафіксовані в акті про порушення, на підставі якого було застосовано оперативно-господарську санкцію, відповідач не довів, що пошкодження пломб та лічильника відбулось внаслідок навмисних дій позивача, спрямованих на позаоблікове споживання електроенергії.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року (суддя Рудовська І.А.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2017 року (склад колегії суддів: Кузнецов В.О. - головуючий, Науменко І.М., Чус О.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що оперативно-господарська санкція була застосована відповідачем до позивача правомірно, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику" та умов договору про постачання електричної енергії № 367 від 01 листопада 2008 року саме споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання та засобів обліку електроенергії, які знаходяться на його балансі, та зобов'язаний за сплатити постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, що було спричинено пошкодженням засобу обліку електроенергії. В акті про порушення, складеному представниками відповідача, зафіксовано порушення правил користування електричною енергією, акт складений у відповідності до ч. 1 п. 6.41. ПКЕЕ, підписаний трьома представниками відповідача, представником споживача та свідком і є дійсним. Тобто факт вчинення позивачем правопорушення у сфері електроенергетики підтверджений належними доказами та є доведеним, що є достатньою правовою підставою для застосування відповідачем оперативно-господарської санкції, яка відповідно до ч. 3 ст. 235 ГК України застосовується незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, фізична особа-підприємець Малоок Олександр Анатолійович звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2017 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, 01 листопада 2008 року між публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (постачальник, відповідач) та приватним підприємцем Малоок Олександром Анатолійовичем (споживач, позивач) укладено договір № 367 про постачання електричної енергії для споживачів Дніпропетровської області (далі за текстом - договір), предметом якого є постачання і передача електроенергії постачальником та оплата спожитої енергії споживачем (п.1.1. договору).

Обсяги постачання електроенергії та її вартість визначаються в додатку 1 за тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому НКРЕ України (п.2.1. договору).

В акті розмежування балансової вартості належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 2 до договору, сторони встановили, що електролічильник, КЛ - 0,4 від Рб-1, та внутрішні електропроводки і електрообладнання належать до балансової належності споживача.

03 березня 2017 року на об'єкті позивача - тракторної бригади у с. Пальмирівка П'ятихатського району Дніпропетровської області представниками ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" проведена перевірка дотримання споживачем Правил користування електричної енергії, за результатами якої виявлено порушення ст.27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 3.3., 3.31., 3.2., 3.3., 6.40. ПКЕЕ, а саме: відсутність пломб електропередавальної організації на дверях шафи обліку С33620547, дверях камери силового трансформатора С33620552, С33620549, С33620553, розподільчому щиті С33620548, захисній панелі С23620551, пошкодження лічильника електричної енергії (розбито скло та лічильний механізм). Зазначені правопорушення були зафіксовані в акті про порушення Д № 003527 від 03 березня 207 року, складеному представниками постачальника електричної енергії.

За результатами розгляду зазначеного акту комісією з розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією споживачем - юридичною особою складено протокол № 1 від 10 березня 2017 року, відповідно до якого комісією прийнято рішення про здійснення нарахування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил ПКЕЕ за період з 07 листопада 2016 року по 03 березня 2017 року згідно з п.2.5. та формулою 2.4. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил ПКЕЕ, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006. Всього за недовраховану електроенергію нараховано до сплати 35 089,72 грн. та виставлено відповідачу до сплати відповідний рахунок.

Позивач виставлений відповідачем рахунок не оплатив та не погодившись із зазначеним рішенням, звернувся до господарського суду з даним позовом про скасування оперативно-господарської санкції, оформленої протоколом № 1 від 10 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Частиною 1 статті 236 Господарського кодексу встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з ч. 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Таким чином, рішення постачальника електричної енергії від 10 березня 2017 року про нарахування споживачу вартості необлікованої електроенергії, оформлене протоколом №1 є оперативно-господарською санкцією.

Частиною 2 статті 237 ГК України передбачено, що у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Право споживача на оскарження в судовому порядку рішення комісії постачальника передбачено пунктом 6.42. Правил.

Як правильно зазначено судами, правовою підставою для застосування оперативно-господарської санкції є факт порушення суб'єктом господарювання господарських зобов'язань .

Позивач заперечує проти зазначеного рішення комісії та зазначає, що він не здійснював жодних порушень, що зафіксовані в акті про порушення, на підставі якого було застосовано оперативно-господарську санкцію.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31 липня 1996 року (далі за текстом - Правила, ПКЕЕ), встановлено, що споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Відповідно до п.3.3 Правил користування електричною енергією відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Судами встановлено, що в акті розмежування балансової вартості належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 2 до договору, сторони встановили, що електролічильник, КЛ - 0,4 від Рб-1, та внутрішні електропроводки і електрообладнання належать до балансової належності споживача.

Згідно з п. 4 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії № 367 від 01 листопада 2008 року споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, яке знаходиться на балансі споживача та електричний лічильник. Споживач електроенергії зобов'язується утримувати установки, що вказані в зазначеному акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до Правил користування електричною енергією.

Таким чином, пошкодження розрахункових засобів обліку, наявність явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів обліку (систем) обліку та пошкодження пломб є самостійними видами порушень ПКЕЕ. Відповідальність споживача електроенергії за збереження, цілісність та технічний стан розрахункових приладів обліку не ставиться в залежність від збереження та цілісності пломб на них, тобто споживач має відповідати за охорону та збереження, як розрахункових приладів обліку, так і пломб на них.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що саме споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання та засобів обліку електроенергії, які знаходяться на його балансі.

Відповідно до п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до ч. 1 п. 6.41. ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

Судами встановлено, що 03 березня 2017 року представниками П'ятихатського РЕМ ПАТ "Дніпрообленерго" на об'єкті позивача у с. Пальмирівка П'ятихатського району Дніпропетровської області було виявлено порушення ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 3.3., 3.31., 3.2., 3.3., 6.40. ПКЕЕ, а саме: відсутність пломб електропередавальної організації на дверях шафи обліку, дверях камери силового трансформатора, розподільчому щиті, захисній панелі, пошкодження лічильника електричної енергії (розбито скло та лічильний механізм). Зазначені правопорушення були зафіксовані в акті про порушення Д № 003527 від 03 березня 207 року, складеному представниками постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 6.41. в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві, та підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Судами встановлено, що акт про порушення Д № 003527 від 03 березня 207 року підписано трьома представниками постачальника електричної енергії, представником споживача - Тарасевич С.О. та свідком - ОСОБА_9

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що акт є таким, що складений у відповідності до ч.1 п.6.41 ПКЕЕ, є дійсним і підтверджує встановлені в ньому порушення правил користування електричною енергією.

Твердження позивача про те, що він не має доступу до лічильника є безпідставними та спростовуються актом розмежування балансової вартості належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком 2 до договору, в якому сторони встановили, що електролічильник знаходиться на балансі споживача, який несе відповідальність за його технічний стан та експлуатацію. Тобто судом апеляційної правильно встановлено, що позивач мав вільний доступ до електролічильника, а посилання позивача в касаційній скарзі на те, що обставини відсутності у нього вільного доступу до лічильника були встановлені у справі № 904/11930/16, яка на думку позивача є аналогічною, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обставини зазначеної справи № 904/11930/16 стосуються самовільного підключення електроустановок до живлючого електричного кабелю поза розрахункового приладу обліку з порушенням схеми обліку, до яких споживач не мав вільного доступу та не відповідав за його схоронність, тобто самовільне підключення було здійснено поза межами експлуатаційної відповідальності споживача, що не аналогічною справою з даною справою № 904/5249/17, в якій йдеться про пошкодження електролічильника та пломб електрообладання, які знаходяться на балансі позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що факт вчинення позивачем правопорушення у сфері електроенергетики, зокрема порушення правил користування електричною енергією, зафіксовано в акті про порушення, тобто є підтвердженим належними доказами та є доведеним, що, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, є достатньою правовою підставою для застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування 35 089,79 грн. вартості необлікованої електричної енергії. При цьому, як обґрунтовано зазначено судами, застосування такої санкції є правомірним та таким, що не суперечить умовам договору № 367 про постачання електричної енергії від 01 листопада 2008 року, Правилам користування електричною енергією, Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року, та положенням статей 235 - 237 ГК України.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування оперативно-господарської санкції, оформленої протоколом №1 від 10 березня 2017 року засідання комісії П'ятихатського РЕМ ПАТ "ЕК "Дніпрообленерго" по розгляду акту про порушення Д № 003527 від 03 березня 2017 року, про донарахування фізичній особі - підприємцю Малоок О.А. недоврахованої електричної енергії у сумі 35 089,72 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи. Переглядаючи справу повторно, в порядку ст.101 ГПК України, господарський суд апеляційної інстанції правильно залишив прийняте рішення без змін. Постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам закону, а посилання скаржника на порушення норм матеріального та процесуального права під час винесення оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Малоок Олександра Анатолійовича залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2017 року у справі № 904/5249/17 залишити без змін.

Головуючий І.А. Плюшко

Судді М.М. Малетич

О.М. Сибіга