ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 листопада 2017 року Справа № 917/138/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргуСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017
у справі№ 917/138/16 господарського суду Полтавської області
за позовомСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"
про стягнення 2 737 898,52 грн.,
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"
провідстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2016,

в с т а н о в и в:

Подана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 917/138/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Згідно з п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пп. 2.21 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додано платіжне доручення № 807376066 від 28.09.2017 у графі "Призначення платежу" якого зазначено: "22030104 "Судовий збір Вищий господарський суд України, 070", символ звітності 254. За подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від".

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаної квитанції не містить відомостей про те, яка саме касаційна скарга (у якій саме справі (номер справи), на який саме судовий акт) оплачується судовим збором.

З огляду на викладене, платіжне доручення № 807376066 від 28.09.2017, надане скаржником, не є належним доказом сплати у встановленому порядку судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 917/138/16.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У силу ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, отже строк на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції відраховується саме з дати її прийняття.

Оскаржувана постанова Харківського апеляційного господарського суду прийнята 06.09.2017, а отже, днем закінчення строку для подання касаційної скарги на вказану постанову є 26.09.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ГПК касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Як вбачається з поштового штемпеля на конверті, касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 917/138/16 було надіслано на адресу Харківського апеляційного господарського суду - 09.10.2017.

Таким чином, касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса подано після закінчення строку, встановленого для її подання. При цьому, касаційна скарга подана без клопотання про відновлення цього строку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, касаційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 917/138/16 підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 110, 111, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 917/138/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

С.Р. Шевчук