ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Справа № 904/8107/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецова В.О., Науменко І.М.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: ОСОБА_1 - представник ( дов. від 01.11.2017 р. № 01-11 ).

від третьої особи: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду

справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2"

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 р. у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2"

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк",

м. Київ

до Приватного підприємства "ЮНІЛОДЕС",

м. Дніпро

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд ОСОБА_3",

смт. Губиниха Новомосковський район Дніпропетровська область

про стягнення 177 121 596, 46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 р., на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України, позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що у зв'язку з ненаданням документів необхідних для розгляду справи, господарський суд вважав за можливе залишити позов без розгляду

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 р. у справі № 904/8107/17, прийняти нове рішення, яким передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, Cкаржник зазначає на тому, що Позивачем було направлено клопотання до суду про відкладення судового розгляду для можливості бути присутнім в наступному судовому засіданні та можливості надання пояснень стосовно судового збору. Окрім того, господарським судом Дніпропетровської області було надано строк щодо судового збору до 14.09.2017 р., але у звязку з тим, що відеоконференція не була призначена через відсутність технічних можливостей ( та не з вини Позивача ), останній був позбавлений можливості надати пояснення та докази щодо сплати судового збору, і неможливості сплати судового збору.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В. О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_4 ( головуючий ), суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В. О. Розгляд справи призначено на 30.11.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.11.2017 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Євстигнеєва О.С.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Науменко І.М.

В судове засідання 29.11.2017 р. представник Скаржника Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" не з`явився, про місце, час і дату судового засідання повідомлявся належним чином, що також підтверджується клопотанням останього про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні через зменшення фінансування витрат на відрядження, для збереження коштів на задоволення вимог вкладників.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

П. 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 ( із змінами і доповненнями ) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження ( пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ( Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" ) від 07.07.1989 р. ).

Ст. 102 ГПК України встановлений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, який складає п'ятнадцять днів з дня постановленння ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлений строк розгляду апеляційної скарги, а також те що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Скаржника, відмовивши в задоволені клопотання останнього про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про залишення позову без розгляду.

Ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 30.11.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "ЮНІЛОДЕС", за участю Третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд ОСОБА_3", в якому просило суд звернути стягнення на предмет застави - товари в обігу відповідно до Додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору застави, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд ОСОБА_3" за Кредитним договором № 135/К-мв від 22.08.200 6р., що складає 177 121 596,46 грн., шляхом продажу на електронних торгах.

При поданні позовної заяви Позивачем було подано клопотання про відстрочення строку сплати судового збору до прийняття рішення по суті справи з підстав важкого фінансового стану та відсутністю можливості сплатити судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2017 р. клопотання про відстрочку сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату судового збору до 14.09.2017 р.

05.09.2017 р. Позивач електронною поштою направив клопотання про забезпечення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" про забезпечення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено за відсутністю технічної можливості.

11.09.2017 р. Позивач електронною поштою на адресу місцевого суду направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання 14.09.2017 р. Неможливість прибуття обумовлена зменшенням фінансування витрат на відрядження, для збереження коштів на задоволення вимог вкладників.

12.09.2017 р. Позивач подав до місцевого суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в якій просив суд залучити до справи № 904/8107/17 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Представник Позивача в судове засідання призначене на 14.09.2017 р. не з'явився, витребуваних судом документів не надав.

Залишаючи позов без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України, місцевий суд виходив з того, що наведені обставини стали перешкодою для вирішення спору по суті, оскільки в зазначені судом строки Позивач не сплатив судовий збір, не надав доказів неможливості його сплати, не подав жодного клопотання або пояснення з цього приводу.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком господарського суду та вважає його помилковим і необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі "ОСОБА_5 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти ( п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "ОСОБА_5 проти України").

Отже, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обовязок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Так, ст. 63 ГПК України передбачені підстави, за яких, подана позовна заява не приймається до розгляду і повертається, серед яких, зокрема, і відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі ( п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України ).

Водночас, нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011 р.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Господарський суд, надаючи відстрочку у сплаті судового збору Позивачу визнав обґрунтованими доводи Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", викладені ним у клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо Позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник Позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Отже, правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України настають лише у випадку неподання витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору по суті заявлених вимог.

Однак, місцевий суд не обґрунтував, яким чином неподання Позивачем доказів сплати судового збору у строк на який судом було відстрочено сплату судового збору, перешкоджає розгляду спору по суті заявлених вимог.

Водночас, судом першої інстанції не враховано розяснення, які містяться у п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк ( але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи ), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Виходячи з наведеної правової позиції у суду першої інстанції після задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору не було процесуальних підстав для залишення позову без розгляду у звязку з несплатою судового збору на час вирішення спору в першій інстанції, оскільки у даному випадку наступають інші правові наслідки.

Таким чином, для забезпечення реалізації Позивачем в господарському спорі принципу визначеного ст. 129 Конституції України, а також враховуючи доводи Позивача щодо обставин відсутності коштів на сплату судового збору з обєктивних на те причин, а також розяснення, які містяться у п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", місцевий суд не був позбавлений можливості стягнути несплачену суму судового збору під час прийняття судового рішення по суті спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду 15.11.2017 р. № 904/166/14.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим висновок господарського суду Дніпропетровської області про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, отже ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 р. у справі № 904/8107/17 підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням норм процесуального права, а справу слід передати на розгляд господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 р. у справі № 904/8107/17 скасувати

Справу № 904/8107/17 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Господарському суду Дніпропетровської області здійснити розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 30.11.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко