Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ СКАРГИ

від "27" листопада 2017 р. № 906/72/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О. , розглянувши скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 від 05.10.2017 на дії Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві у справі № 906/72/16 за позовом: Юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

2) Публічного акціонерного товариства "Бердичівська фабрика одягу"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Підприємства "Валді-Україна";

2. Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України;

2. Угорської компанії "ZIGY Kereskedelmi Korlator Felelossegu Tarsasag"

про визнання права компанії на зарахування контрольного пакету акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.11.2016, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі № 906/72/16, відмовлено у задоволенні позову Юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited про визнання права компанії на зарахування контрольного пакету акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу"; стягнуто з Юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited" (Meadow Office, Ashover Way, Chesterfield, Derbyshire, S45 0HE, England, company number 02868213) в особі уповноваженої особи - директора компанії "Vuldi (UK) Limited" ОСОБА_1 (адреса реєстрації: 01010, АДРЕСА_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) в доход Державного бюджету України 13368,88 грн (тринадцять тисяч триста шістдесят вісім грн 88 коп.) судового збору, за розгляд Господарським судом Житомирської області справи № 906/72/16.

На виконання рішення було видано наказ від 26.06.2017.

05.10.2017 на електронну адресу та 13.10.2017 в конверті до господарського суду Житомирської області від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла скарга від 05.10.2017 на дії Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ. Дана скарга мотивована неправомірними діями державного виконавця, тим, що в постанові від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження боржником визнано фізичну особу ОСОБА_1, замість Юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited", тобто державним виконавцем було здійснено перекладання обов'язків з однієї особи на іншу.

У зв'язку з відсутністю матеріалів справи №906/72/16, ухвалою від 09.10.2017 господарського суду відкладено вирішення питання прийняття до розгляду скарги до повернення матеріалів справи до господарського суду Житомирської області.

24.11.2017 матеріали справи № 906/72/16 надійшли до господарського суду Житомирської області.

Розглянувши матеріали справи та скарги господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Відповідно до ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, адміністративна юрисдикція характеризується наступними критеріями: 1) публічно-правовий характер відносин; 2) обов'язкова наявність суб'єкта владних повноважень (орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень); 3) наявність публічно-правового, а не спору про право (що характерно, зокрема, господарським правовідносинам).

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 1 ч.1 ст.3 КАС України встановлює, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як визначено пунктами 6 та 7 ч.1 ст.3 КАС України, адміністративним позовом є звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах, а суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з цих норм, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративної юрисдикції у тому разі, якщо він виник із публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Як вбачається з матеріалів скарги, суб'єктом оскарження виступає суб'єкт владних повноважень, з діями якого не погоджується скаржник, тобто Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2017 у даній справі, встановлено, зокрема:

"...спір у справі не стосується прав ОСОБА_1 як фізичної особи та не тягне за собою прямих наслідків стягнення саме з фізичної особи ОСОБА_1 судового збору.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.11.2016 у справі №906/72/16 стягнуто судовий збір з юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited" в особі уповноваженої особи - директора компанії "Vuldi (UK) Limited", яким на час прийняття рішення у справі був ОСОБА_1. При цьому і сам позов заявлений компанією "Vuldi (UK) Limited" в особі уповноваженої особи - директора компанії.

Скаржник ОСОБА_1 як фізична особа не є стороною спірних правовідносин, що склались між позивачем та відповідачами у даній справі; судами попередніх інстанцій не вирішено питання про права та обов`язки фізичної особи ОСОБА_1."

Таким чином, скарга фізичної особи ОСОБА_1 про скасування дій суб'єкта владних повноважень, вчинених ним при реалізації своїх владних повноважень за своїм предметом та суб'єктним складом не підвідомчий господарським судам України.

Відповідно до ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ГПК якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п.9.9 постанов Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК України тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 ГПК України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального Кодексу України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті скарги відмовити.

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: Пазич Ю.П.

1 - у справу,

2 - заявнику