ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 915/787/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: О.В. Процук

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз

на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.09.2017 року

у справі № 915/787/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота

про визнання договору про зняття показань вузла обліку природного газу та лічильників газу, монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку укладеним на умовах, запропонованих ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз звернулось до місцевого господарського суду з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота про визнання договору про зняття показань вузла обліку природного газу та лічильників газу, монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку укладеним на умовах, запропонованих ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз.

Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача від укладення запропонованого ПАТ Миколаївгаз договору, чим порушено пункт 1 розділу 5 глави 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, пункти 4, 6 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620.

12.09.2017 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій спірний договір викладено в іншій редакції.

Вказана заява не прийнята судом першої інстанції, оскільки викладена у ній редакція договору позивачем не направлялась відповідачу, ГПК України не передбачено зменшення позовних вимог немайнового характеру.

Відповідач у відзиві на позов, зазначив про його необґрунтованість та безпідставність.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.09.2017 року (суддя Коваль Ю.М.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 18.09.2017 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач 28.09.2017 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.10.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

10.07.2017 року ПАТ Миколаївгаз листом № МК04.1-СЛ-9842-0717 направлено ТОВ ЖЕК Забота для підписання проект спірного договору про зняття показань вузла обліку природного газу та лічильників газу, монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку з додатками (а.с. 18-23).

Предметом договору є врегулювання взаємовідносин між ТОВ ЖЕК Забота (балансоутримувач будинку) та ПАТ Миколаївгаз (оператора ГРМ) щодо встановлення, експлуатації, зберігання, будинкового (их) вузла (ів) обліку газу відповідно до Реєстру будинкових вузлів обліку газу, який є додатком № 3 до договору, та організації оператором ГРМ фіксації показань квартирних лічильників газу.

За умовами п.п. 2, 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4 договору, балансоутримувач будинку зобовязаний, зокрема, здійснити відповідні заходи щодо забезпечення доступу представникам оператора ГРМ до приміщень та/або елементів конструкції будівель з метою монтажу будинкового вузлу обліку природного газу (далі ВОГ), зняття, фіксації показань вузла обліку; прийняти ВОГ на відповідальне зберігання та забезпечити оператору ГРМ безперешкодний та безкоштовний доступ до газових мереж та газового обладнання для зняття та фіксації показань ВОГ.

Згідно додатку № 3 до договору Реєстр будинкових вузлів обліку газу позивачем передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу на будинках у м. Миколаєві за наступними адресами: вул. Дзержинського № 51; проспект Леніна №№ 141/б, 141/а, 157, 147, 151/а, 139, 153; вул. Севастопольська №№ 61, 68; вул. Чкалова №№ 86, 102, 106, 108, 60, 100; вул. Нікольська, 80.

18.07.2017 року ТОВ ЖЕК Забота листом № 228 від укладення спірного договору відмовилось, вважаючи, що не є особою, уповноваженою на підписання зазначеного договору від імені власника будинків (а.с. 24).

Відмова відповідача від підписання запропонованого позивачем договору про зняття показань вузла обліку природного газу та лічильників газу, монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку стали підставою для звернення позивача з позовом про визнання його укладеним.

За твердженням відповідача, умовами спірного договору передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку природного газу всупереч пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 14.06.2016 № 5/16 Про тимчасову заборону встановлення на домових вузлів обліку природного газу в м. Миколаєві, яким заборонено ПАТ Миколаївгаз установлювати надомні вузли обліку природного газу за рахунок Інвестиційної програми до моменту прийняття рішення Кабінетом Міністрів України за результатами розгляду звернення Миколаївської міської ради. Позивачем у додатку № 3 до спірного договору Реєстр будинкових вузлів обліку зазначено старі назви вулиці 3-ої Слобідської та проспекту Центрального, а саме: вул. Дзержинська та проспект Леніна, а також включено до зазначеного додатку житловий будинок, розташований за адресою: вул. Чкалова, 60, м. Миколаїв, який на даний час не обліковується на балансі відповідача.

Відмовляючи в задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобовязана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обовязковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення договору є обовязковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обовязковим для субєкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладання договору для певної категорії субєктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 184 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу. Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначені Законом України Про забезпечення комерційного обліку природного газу.

За змістом ст. 1 Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу вузол обліку природного газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків обєму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів та/або: лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу, вимоги до якого встановлюються нормативно-правовими і нормативно-технічними документами. Комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та субєктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу. Споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

За умовами ч. 1 ст. 2 Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

За приписами ст. 4 Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є субєкти господарювання, що: здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Згідно ліцензії від 09.04.2015 року № 1228 НКРЕКП таким субєктом у м. Миколаєві є ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз.

Частиною 1 ст. 3 Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу встановлено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

В силу ч. 1 ст. 6 Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Взаємовідносини між субєктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ (далі газ) врегульовано Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005 № 618 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за № 67/11941 (далі Правила).

Відповідно до 5.1 Правил постачання газу споживачу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу.

За приписами пункту 4 розділу 1 глави 10 Кодексу ГРС передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

За змістом пункту розділу 5 глави 9 Кодексу ГРС за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок у багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

За умовами п. 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 № 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2016 № 46) можливість обєднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор ГРМ. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор ГРМ. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом ГРС. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Як свідчать матеріали справи, фінансування встановлення спірних загальнобудинкових вузлів обліку передбачено Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз на 2016-2025 роки, затвердженого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 403 в редакції постанови НКРЕКП від 22.12.2016 № 2349 та здійснюється за рахунок Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз на 2016 рік (далі Інвестиційна програма).

Як вбачається з п. 1 чинного рішення Миколаївської міської ради від 14.06.2016 № 5/16 Про тимчасову заборону встановлення на домових вузлів обліку природного газу в м. Миколаєві, у звязку з зростанням соціальної напруженості серед мешканців м. Миколаєва через початок з 2016 року встановлення ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз надомних вузлів обліку природного газу, останньому заборонено встановлювати надомні вузли обліку природного газу за рахунок Інвестиційної програми до моменту прийняття рішення Кабінетом Міністрів України за результатами розгляду звернення Миколаївської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території

За наведених обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що умови спірного договору у редакції позивача щодо встановлення на будинки, які обліковуються на балансі ТОВ ЖЕК Забота, загальнобудинкових вузлів обліку суперечить означеному рішенню Миколаївської міської ради.

Крім того, позивачем у додатку № 3 до спірного договору Реєстр будинкових вузлів обліку зазначено назви вулиць, а саме: вул. Дзержинська та проспект Леніна, всупереч розпорядженню міського голови від 19.02.2016 № 28-р Про перейменування обєктів топоніміки, яким затверджений Перелік вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів м. Миколаєва, які перейменовані відповідно до Закону України Про засудження комуністичного та націоналістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки. Також включено житловий будинок, розташований за адресою: вул. Чкалова, 60, м. Миколаїв, який на даний час знаходиться на балансі ОСББ Чкалова, 60 згідно розпорядження начальника управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 16.09.2016 № 339-р Про передачу на баланс обєднанню співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) Чкалова, 60 житлових будинків по вул. Чкалова, 60 та відповідного акту приймання-передачі житлового комплексу на баланс або його частини з балансу на баланс ОСББ Чкалова, 60;

Отже, запропонований позивачем договір про зняття показань вузла обліку природного газу та лічильників газу, монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку потребує доопрацювання, а тому підстави вважати його укладеним відсутні.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують вищевикладеного, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за апеляційний перегляд в даному випадку не відшкодовується скаржнику.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 13.09.2017 року у справі № 915/787/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 27.11.2017 року

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран