КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/18327/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.11.2017 по справі №910/18327/17 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2017

у справі №910/18327/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.10.2017 по справі №910/18327/17 позовну заяву повернуто позивачеві без розгляду на підставі 4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 24.10.2017, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва, посилаючись на порушення останнім норм процесуального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників сторін та перевіривши підстави залишення позовної заяви без розгляду, судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви не було додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч.2 ст.44 ГПК України).

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов до висновку, що позовні вимоги є майновими, однак позивачем було сплачено судовий збір як за немайнову вимогу в розмірі 1 600,00 грн. (квитанція №1012 від 02.11.2017).

Судова колегія з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки як вбачається з позовної заяви, предметом позову є немайнова вимога, а саме: про зобов'язання Моторного (транспортного) страхового бюро України врахувати грошові кошти в сумі 8 288 489,51 грн, що були сплачені Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ України" як додатковий гарантійний внесок до централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій. Тобто, позивач не вимагає ні стягнути кошти, ні витребувати майно, ні визнати права власності на майно, а лише вчинити дії по врахуванню зазначених коштів як додатковий гарантійний внесок, який вже було перераховано Моторному (транспортному) страховому бюро.

Отже, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі встановленому ст.4 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву не повній мірі дослідив матеріали справи, що потягло за собою прошення норм процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції було переглянуто та скасовано ухвалу суду першої інстанції з числа зазначених у ч.7 ст.106 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, тому розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі №910/18327/17 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі №910/18327/17 скасувати.

3.Матеріали справи №910/18327/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна