ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2017 р.Справа № 916/2164/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС"; в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс";

до відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси

про стягнення 1015003,21 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - по довіреності № б/н від 17.03.2017р.; ОСОБА_2 - по довіреності № б/н від 20.07.2017р

Від відповідача: ОСОБА_3 - по довіреності № 2746 від 30.08.2017р.;

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1015003,21 грн. та судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2017р. порушено провадження у справі №916/2164/17.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2017р. строк розгляду справи продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України.

По справі оголошувались перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити позов в повному обсязі

Відповідач надав відзив на позов відповідно якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

В процесі розгляду справи учасниками судового процесу надавалися додаткові докази та письмові пояснення, які залучені судом до матеріалів справи.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.11.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (далі філія Інфоксводоканал ТОВ Інфокс, Позивач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси (далі-КЕВ м. Одеса, відповідач) укладались договори про закупівлю послуг з водопостачання за державні кошти від 14.02.2014р. № 21, від 03.04.2015р. № 98/15в, від 15.02.2016р. № 60/16в, від 03.02.2017р. № 45/17в та договори про закупівлю послуг водовідведення від 14.02.2014р. № 20, від 03.04.2015р. № 98/15с, від 15.02.2016р. № 60/16с, від 03.02.2017р. №45/17с.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договорів позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на об'єкт відповідача, а останній зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за отримані послуги.

Згідно п.п. 3.1. Договорів сторони дійшли згоди, що облік спожитої води здійснюється по даним засобів обліку води, встановлених на об'єктах відповідача.

Відповідно до п. 3.2. Договорів від 14.02.2014р. № 21, № 20 та п. 4.3. Договорів від 03.04.2015р. № 98/15в, № 98/15с; від 15.02.2016р. № 60/16в, № 60/16с; від 03.02.2017р. № 45/17в, № 45/17с оплата послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється щомісячно до 30 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідно до умов Договорів відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, а також інші платежі передбачені Правилами водокористування, Правилами приймання стічних вод та умовами Договору.

Оплата проводиться за тарифами, затвердженими в установленому чинним законодавством порядку.

Так, відповідно до умов Договору, нарахування за послуги водопостачання та водовідведення у спірному періоді, а саме з 01.09.2014р. по 01.06.2017р. щомісячно здійснювались позивачем шляхом множення спожитого відповідачем обсягу водоспоживання за певний місяць на діючий тариф за послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Щомісячні обсяги водоспоживання відповідача підтверджуються наданими ним щомісячними звітами водоспоживання або актами зняття контрольних показань водолічильника на об'єкті відповідача, які додаються до даної позовної заяви.

Тарифи у розмірі 4,872 грн. за послугу водопостачання та у розмірі 4,236грн. за послугу централізованого водовідведення встановлені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13.06.2014р. № 657. Дані тарифи діють у спірному періоді починаючи з 01.09.2014р. по 30.04.2015р.

У період з 01.05.2015р. по 31.12.2015р. діяли тарифи у розмірі 4,932 грн. за послугу водопостачання та у розмірі 4,428 грн. за послугу централізованого водовідведення встановлені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.03.2015р. №900.

Тарифи у розмірі 5,64 грн. - за послугу водопостачання та у розмірі 4,656грн. за послугу централізованого водовідведення встановлені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.11.2015р. № 2754 та діють у спірному періоді починаючи з 01.01.2016р. по 01.08.2016р.

Починаючи з 02.08.2016р. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1141 встановлені нові тарифи за дані послуги, а саме, тариф за послугу централізованого водопостачання складає 7,332 грн., а за послугу централізованого водовідведення - 5,652 грн.

Однак, в зв'язку з тим, що відповідач у спірному періоді щомісячно не сплачував в повному розмірі обсяги наданих послуг, які визначені у наданих відповідачем звітахабо відображені в актах контрольних зйомок водолічильника, у нього за період з 01.09.2014р. по 01.06.2017р. склалась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на суму 1 015 003,21 грн.

Враховуючи те, що, діяльність Філії пов'язана з наданням послуг з водопостачання та водовідведення, які обліковуються за допомогою засобів обліку води (водомірів), даними діями нанесено збитки підприємству у великих розмірах і тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1015003,21 грн. та судові витрати.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до ст.6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст.627, 629 Цивільного кодексу України)

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певнихумовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо за договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись незалежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушення зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу допускається лише лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено наявність існування заборгованості відповідача по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення, у звязку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача у розмірі 1015003,21 грн є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Заперечення відповідача викладені у відзиві та доповненні до відзиву судом до уваги не приймаються з наступних підстав.

У своєму відзиві відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі посилаючись на те, що відповідач фінансується виключно з державного бюджету і несвоєчасне перерахування коштів на рахунок КЕВ м. Одеса з державного бюджету кваліфікується , як юридичний форс-мажор.

Відповідно до умов договорів, що були укладені між сторонами, сторона звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, якщо це невиконання та /або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором стало наслідком дії обставин непереборної сили(форс-мажору), наприклад: стихійного лиха, воєнних дій, масових страйків, заворушень, інші обставини, визнаних обставинами непереборної сили Торгово-промислової палатою України або іншим компетентним органом. Сторона, для якої відбувся вплив обставин непереборної сили повідомляє іншу сторони у триденний термін про настання таких обставин.

Настання обставин форс-мажору жодним чином не підтверджено з боку відповідача.

Стосовно посилання відповідача, що відсутність державного фінансування є обставиною форс-мажору, то дане ствердження суперечить вимогам законодавства, зокрема ст. 617 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Щодо посилання відповідача відносно послуги водовідведення ливневих стоків, то у даному випадку дана послуга не є предметом спору, оскільки стягнення по справі № 916/2164/17 включають лише заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно до дислокацій об'єктів, які є додатками до договорів укладених

між ТОВ "Інфокс в особі філії Інфоксводоканал та Квартирно-експлуатаційними відділом м. Одеси в оспорюваний період, послуги водопостачання та водовідведення надаються зокрема до об'єкту, що розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська догора, 14.

26.08.2014 р. було встановлено загальний лічильник на даному об'єкті, що підтверджується актом на опломбування від 26.08.2014 р. Даний акт підписаний обома сторонами без зауважень.

В підтвердження того, що усі засоби обліку, які встановленні по кожному окремому об'єкту, що розташовані за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14 є підлічильниками загальному лічильнику № 64 відповідно до акту обстеження № 6048.

Таким чином, позивач правомірно використовує показання загального засобу обліку, що визначає загальні обсяги надання послуг за вищезазначеним об'єктом.

Відповідно до умов Договорів (п. 3.1) обсяг послуг, що надається на об'єкти відповідача визначається за показниками засобів обліку, встановлених на мережі відповідача, опломбованих і прийнятих в експлуатацію позивачем.

Таким чином, позивач правомірно використовує показання загального засобу обліку, що визначає загальні обсяги надання послуг за вищезазначеним об'єктом.

В свою чергу, при нарахуванні за послуги водопостачання та водовідведення за загальним засобом обліку враховуються обсяги наданих послуг по кожному окремому об'єкту, що розташовані за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, в тому числі субспоживачів відповідача. Таким чином, при нарахуванні обсягу наданих послуг відповідачу враховується лише обсяг, який споживається безпосередньо відповідачем.

Отже, позовні вимоги ТОВ Інфокс в особі філії "Інфоксводоканал до КЕВ м. Одеса про стягнення 1 015003,21 грн. за надані послуги водопостачання та водовідведення у період з 01.09.2014р. по 01.06.2017р. є законними, обґрунтованими.

Відповідно до ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43. Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізувавши положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ, у зв'язку з чим, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1 015003,21 грн.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, а саме 7958,98 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу Країни, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (4, 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ (65039, м. Одеса, вул. Басейна,5, ) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1015003,21 грн. та 15225,05грн. - судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2017 р.

Суддя С.В. Літвінов