ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. Справа № 911/2641/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний простір»

про стягнення 415 956,18 грн.

за участю представників сторін:

позивач - Пасько В.Ф., предст. за дов. № 0501/17 від 05.01.2017;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний простір» (далі - відповідач) про стягнення 575 116,45 грн., з яких: 559 160,27 грн. основного боргу, 4 188,32 грн. 3% річних та 11 767,86 грн. інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поруки від 28.09.2015, відповідно до умов якого він поручився перед позивачем за виконання боржником - товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ПРОМ ПЛЮС», зобов`язань за Договором поставки з відстроченням платежу № 1508-1/12 від 15.08.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.10.2017.

Ухвалою суду від 09.10.2017 розгляд справи відкладено на 23.10.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

Ухвалою суду від 23.10.2017 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 13.11.2017.

13.11.2017 через канцелярію суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка обгрунтована частковою оплатою відповідачем основної заборгованості у розмірі 100 000,00 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 459 160,27 грн. основного боргу, 4 188,32 грн. 3% річних та 11 767,86 грн. інфляційних втрат.

За письмовим клопотанням представника відповідача про оголошення перерви з метою врегулювання спору мирним шляхом, яке було підтримано з боку представника позивача, в судовому засіданні 13.11.2017 оголошено перерву до 01.12.2017.

01.12.2017 через канцелярію суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач, у зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу у розмірі 59 160,27 грн. заявляє до стягнення з відповідача 400 000,00 грн. основного боргу, 4 188,32 грн. 3%річних та 11 767,86 грн. інфляційних втрат.

В матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії платіжних доручень на підтвердження часткового погашення відповідачем заборгованості: № 960 від 04.09.2017 на суму 50 000,00 грн., № 984 від 06.09.2017 на суму 50 000,00 грн. та № 1330 від 13.11.2017 на суму 59 160,27 грн.

Відповідно до приписів статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства, ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що має місце нова ціна позову - 415 956,18 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

У судовому засіданні 01.12.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та надав пояснення по суті спору.

Відповідач в судове засідання 01.12.2017 не забезпечив явку свого повноважного представника, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до частини першої статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

01.12.2017 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

15.08.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ПРОМ ПЛЮС» (ТОВ «СТАНДАРТ ПРОМ ПЛЮС», Покупець) укладено Договір поставки з відстроченням платежу № 1508-1/12, за умовами якого Постачальник зобов'язувався поставляти Покупцеві товари, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товари у відповідності до положень цього договору.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив ТОВ «СТАНДАРТ ПРОМ ПЛЮС» товар за видатковими накладними: № РУ-0005329 від 18.06.2015 на суму 187 966,41 грн., № РУ-0009952 від 29.08.2015 на суму 223 366,40 грн., № РУ-0009954 від 29.09.2015 на суму 101 331,57 грн., № РУ-0009955 від 29.09.2015 на суму 184 797,52 грн., № РУ-0010297 від 05.10.2015 на суму 35 381,37 грн., № РУ-0010499 від 08.10.2015 на суму 5 462,11 грн., № РУ-0010500 від 08.10.2015 на суму 144 373,26 грн., а всього на суму 882 678,64 грн.

Як стверджує позивач, покупець розрахувався за поставлений товар не у повному обсязі внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 559 160,27 грн.

28.09.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вільний простір» (Поручитель) укладено Договір поруки (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язків ТОВ «СТАНДАРТ ПРОМ ПЛЮС», (далі - Боржник) за Основним договором, передбаченим ст. 2 цього Договору, включаючи матеріальну відповідальність за Основним договором.

Під Основним договором в цьому Договорі розуміють Договір поставки з відстроченням платежу 1508-1/12 від 15.08.2012 зі всіма додатками та додатковими угодами, укладений між Кредитором (в Основному договорі іменується «Постачальник») та Боржником (в Основному договорі іменується «Покупець») (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору Поручитель відповідає перед Кредитором в тому обсязі, що і сам покупець, включаючи сплату основного боргу.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Покупцем обов'язку за Основним договором, що передбачений п. 1.1. цього Договору, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору, позивач, в порядку статті 530 Цивільного кодексу України (ЦК України), звернувся до відповідача з письмовою вимогою від 16.02.2017 № 1602-1 про усунення порушення та сплату 559 160,27 грн. заборгованості.

01.03.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору поруки від 28.09.2015, пунктом 2 якої погоджено, що сума невиконаних зобов'язань, що визнається Поручителем на дату підписання додаткової угоди становить 559 160,27 (п'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч сто шістдесят гривень 27 коп.) грн. та буде погашена Поручителем в повному обсязі згідно такого графіку:

2.1. Сума в розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ у строк не пізніше 30 березня 2017 року.

2.2. Сума в розмірі 150 000,00 (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ у строк не пізніше 30 квітня 2017 року.

2.3. Сума в розмірі 150 000,00 (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ у строк не пізніше 30 травня 2017 року.

2.4. Сума в розмірі 159 160,27 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч сто шістдесят гривень 27 коп.) з ПДВ у строк не пізніше 30 червня 2017 року.

Як стверджує позивач, а відповідачем не спростовано, останній не виконав графік оплати встановлений Додатковою угодою, з огляду на що позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою, другою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

За приписами частини другої статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

На підставі аналізу наведених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 400 000,00 грн. основного боргу є доведеною, обгрунтованою, відповідачем не спростованою, а отже, підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивач, на підставі статті 625 ЦК України, заявляє до стягнення 4 188,32 грн. 3% річних та 11 767,86 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок ціни позову, згідно з яким останній нараховує 3% річних та інфляційні наступним чином: на суму 100 000,00 грн. - з 30.03.2017 по 18.08.2017, на суму 150 000,00 грн. - з 30.04.2017 по 18.08.2017, на суму 150 000,00 грн. - з 30.05.2017, на суму 159 160,27 грн. - з 30.06.2017.

Слід зазначити, що при нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат позивачем не було враховано вимоги статті 253 ЦК України, згідно умов якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Як зазначалося вище, відповідач повинен був здійснювати погашення заборгованості за таким графіком: 100 000,00 грн. у строк не пізніше 30.03.2017, 150 000,00 грн. - не пізніше 30.04.2017, 150 000,00 грн. - не пізніше 30.05.2017 та 159 160,27 грн. - не пізніше 30.06.2017. прострочення боргу починається з наступного дня.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 253 ЦК України, початком для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Здійснивши власний розрахунок нарахування 3% річних та інфляційних втрат за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», судом встановлено, що розмір 3% річних, який підлягає до стягнення з відповідача складає 4 142,36 грн., інфляційних втрат - 11 196,94 грн., в решті стягнення 3% річних та інфляційних слід відмовити у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний простір» (07454, Київська обл., Броварський р-н, с. Требухів, вул. Броварська, буд. 46, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 4-А, ) 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) грн. 36 коп. 3% річних, 11 196 (одинадцять тисяч сто дев'яносто шість) грн. 94 коп. інфляційних втрат та 6 230 (шість тисяч двісті тридцять) грн. 09 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 06.12.2017

Суддя О.В. Щоткін