ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017р. Справа № 917/1642/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36009; адреса для листування: пр-т Свободи, буд.8, м. Кременчук, 39601)

до Кременчуцької обласної станції переливання крові (вул. Івана Мазепи, буд.8, м. Кременчук, 39600)

про стягнення 14 285,19 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 14 285,19 грн. згідно договору постачання теплової енергії в гарячій воді № 116 від 01.03.2010р., з них: 451,79 грн. - пені, 12184,75 грн. - інфляційних, 1648,65 грн. - 3% річних.

Відповідач у відзиві позов не визнає, посилаючись на те, що договором № 116 від 01.03.2010р. не врегульовані зобовязання фінансового характеру, тому щорічно між позивачем та відповідачем укладається договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, який передбачає суму договору на рік для проведення розрахунків, за яким і проводяться розрахунки за спожиту теплову енергію. Оплата за спожиту теплову енергію роки проведена відповідачем в повному обсязі згідно договорів про закупівлю теплової енергії. Відповідач фінансується з обласного бюджету в межах затвердженого кошторису та є неприбутковою бюджетною установою. В зв"язку з відсутністю коштів у обласному бюджеті в період економічної кризи відповідач не мав змоги вчасно розрахуватися з позивачем за зобов"язаннями по договору.

Відповідач у відзиві також просить суд зменшити розмір пені.

В судовому засіданні 21.11.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (позивачем) та Кременчуцькою обласною станцією переливання крові (відповідачем) було укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 116 від 01.03.2010р. (далі - Договір), (а.с.15-20).

Відповідно до п. 1.1 Договору теплопостачальна організація (позивач) зобов'язалась надавати відповідачу (споживачеві) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно п. 2.2.2 Договору відповідач зобовязався оплачувати постачальнику вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного договору, згідно з умовами цього Договору та додатку до нього № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію.

Відповідно до додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (а.с.20) розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними.

Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

За період жовтень 2014р. квітень 2017р. позивач поставив відповідачу теплової енергії на загальну суму 985543,47 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої теплової енергії від 29.10.2014р., від 17.11.2014р., від 15.12.2014р., від 19.01.2015р., від 16.02.2015р., від 16.03.2015р., від 22.04.2015р., від 21.10.2015р., від 30.11.2015р., від 30.12.2015р., від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 29.03.2016р., від 27.04.2016р., від 31.10.2016р., від 28.11.2016р., від 26.12.2016р., від 23.01.2017р., від 27.02.2017р., від 15.03.2017р., від 14.04.2017р. (а.с. 105-115, 116).

На оплату вказаної суми позивачем були виписані рахунки за №№ 116 від 29.10.2014р., від 17.11.2014р., від 15.12.2014р., від 19.01.2015р., від 16.02.2015р., від 16.03.2015р., від 22.04.2015р., від 21.10.2015р., від 30.11.2015р., від 30.12.2015р., від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 29.03.2016р., від 27.04.2016р., від 31.10.2016р., від 28.11.2016р., від 26.12.2016р., від 23.01.2017р., від 27.02.2017р., від 15.03.2017р., від 14.04.2017р. (а.с.28-48).

Вказані рахунки були вручені відповідачу, що підтверджується виписками з книги вручення рахунків за період жовтень 2014р. - квітень 2017р. (а.с.49-69).

Позивач вказує, що відповідачем було повністю проведено оплати за теплову енергію, в підтвердження чого надано платіжні доручення № 457 від 07.11.2014р., № 492 від 27.11.2014р., № 539 від 26.12.2014р., № 538 від 26.12.2014р., № 23 від 29.01.2015р., № 67 від 04.03.2015р., № 85 від 27.03.2015р., № 121 від 17.04.2015р., № 152 від 14.05.2015р., виписки банку з особового рахунку відповідача від 10.06.2015р., від 13.07.2015р., від 13.08.2015р., від 28.10.2015р., від 26.11.2015р., від 22.12.2015р., від 28.01.2016р., від 23.02.2016р., від 23.03.2016р., від 11.04.2016р, від 20.05.2016р., №№361,362 від 04.08.2016р., №485 від 20.10.2016р., від 23.12.2016р., від 26.12.2016р., від 27.01.2017р., від 23.02.2017р., від 23.03.2017р., від 21.04.2017р.(а.с.70-96).

Проте, позивач зазначає, що проведені оплати були здійснені відповідачем з порушенням строку, встановленого Договором. Тому позивач заявив вимоги про стягнення 451,79 грн. пені, нарахованої за період 06.12.2016р. 25.12.2016р., 12184,75 грн. інфляційних за лютий 2015 - червень 2016 р., 1648,65 грн. - 3 % річних за період 06.11.2014р. - 25.12.2016р. (розрахунки а.с. 23-27).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Заперечення відповідача судом відхиляються з таких мотивів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання електричної енергії правовідносин з приводу на постачання теплової енергії в гарячій воді, обсяги та вартість поставленої за договором енергії.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт оплати відповідачем теплової енергії, з порушенням встановлених договором № 116 від 01.03.2010р. строків.

В п.4.2.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Такі ж умови узгоджені сторонами в п.6 Додатку № 4 до Договору.

На підставі цих положень позивач заявив вимоги про стягнення 451,79 грн. пені, нарахованої за період 06.12.2016р. 25.12.2016р.

Судом встановлено, що позивачем терміни прострочення платежів визначені правильно, нарахування пені проведено у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України в межах шестимісячного строку, враховано обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ; розрахунок проведено правильно.

Клопотання відповідача про зменшення пені судом відхиляється, оскільки визначений судом до стягнення розмір пені не є надмірно великим.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 451,79 грн. пені є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

З огляду на вказану норму позивачем правомірно заявлено до стягнення 12184,75грн. інфляційних за лютий 2015 - червень 2016 р., 1648,65 грн. - 3 % річних за період 06.11.2014р. - 25.12.2016р. (правильність розрахунку перевірена судом).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 25.07.2017р. № 634463 (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст. 44 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцької обласної станції переливання крові (вул. Івана Мазепи, буд.8, м. Кременчук, 39600; ідентифікаційний код 05492427) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (м. Полтава, вул. Старий Поділ, буд.5; ідентифікаційний код 00131819) 451грн. 79коп. пені, 12184 грн. 75 коп. інфляційних, 1648 грн. 65 коп. річних, 1600 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 24.11.2017р.

Суддя Безрук Т. М.