ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.2017 Справа № 904/9659/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД",

м. Підгородне Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 1 574 873,91 грн. за договором поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 10.11.2017

Від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю б/н від 22.11.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон" про стягнення заборгованості у розмірі 1574873,91 грн. за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки №0107/1 від 01.07.2016, в частині розрахунку за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.12.2017.

04.12.2017 позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, в яких зазначив, що в описовій частині позовної заяви ним допущено описку в номері договору поставки, а саме вказано, що: "01 липня 2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон" був укладений договір поставки №0701- 16КП". Крім того, у переліку додатків також допущена описка, а саме: "5. Копія договору поставки "№0107/1 від 01 липня 2017". Зважаючи на допущені описки, позивач просив суд вважати правильними тезиси, викладені у позовній заяві в такій редакції:

"01 липня 2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон" був укладений договір поставки №0107/1";

"5. Копія договору поставки "№0107/1 від 01 липня 2016".

На підставі ст. 22 ГПК України, заява позивача про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні 05.12.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позов, яким визнав наявність заборгованості у розмірі 1 574 873,91 грн., однак у зв'язку з скрутним фінансовим становищем і відсутністю активів, відповідач на даний час не має можливості для погашення вказаної заборгованості.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 05.12.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" (продавець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон" (покупець - відповідач) укладено договір поставки №0107/1.

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах викладених у цьому договорі продавець зобовязується продати, а покупець зобовязується купити, прийняти та оплатити запасні частини до сільськогосподарського техніки (надалі іменовані «Товар»).

Разом з товаром продавець зобовязаний надати покупцю видаткову та податкову накладні (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.4. договору, датою поставки товару (його певної партії) вважається дата підписання сторонами видаткової накладної, передання товару від продавця до покупця за цим договором здійснюється та оформлюється видатковими накладними, що підписуються уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 2.5. договору, з моменту підписання сторонами видаткових накладних зобовязання продавця по поставці товару вважаються виконаними в порядку обсязі (в т.ч. щодо передачі всіх супровідних документів на товар, включаючи документи, що підтверджують якість товару).

Ціна договору визначається як сума вартості всіх товарів, переданих продавцем у власність покупця в рамках договору, що становить 2 000 000 грн. (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 3.3. договору, розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, не пізніше 60 днів після відвантаження запасних частин до сільськогосподарської техніки.

Цей договір є чинним з моменту його підписання та діє до 31.12.2017, але до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п. 8.1. договору).

На виконання умов укладеного договору, позивач поставив, відповідач прийняв товар на загальну суму 1 574 873,91 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (а.с.44- 75) та податковими накладними (а.с.76- 107).

Відповідач за отриманий від позивача товар не розрахувався, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1 574 873,91 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 від 01.07.2017 (а.с.141), якою просив погасити існуючу заборгованість у розмірі 1 574 873,91 грн.

01.08.2017 позивач повторно направив на адресу відповідача претензію №2 (а.с.142), якою просив сплатити заборгованість у розмірі 1 574 873,91 грн.

31.08.2017 між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.08.2017, згідно з яким заборгованість відповідача становить 1 574873,91 грн.

15.09.2017 відповідач листом №1919, визнав суму заборгованості у розмірі 1 574 873,91 грн. та зазначив, що у звязку зі скрутним фінансовим становищем та відсутністю активів, відповідач не має можливості для погашення вказаної заборгованості (а.с.144).

Позивач зазначає, що станом на час розгляду справи відповідач не здійснив оплату поставленого товару у розмірі 1 574 873,91 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1 574 873,91 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В силу вказаної норми обовязок доведення обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем вимоги позивача не спростовано, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача суми основного боргу у 1 574 873,91 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 23623,11 грн.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що при зверненні з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 23623,12 грн. Проте, сума судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 1 574 873,91 грн. повинна була складати 23623,11 грн., тобто переплата складає 1 копійка.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, позивачу може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 267 525, 526, 527, 530, Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, 34, 36, 38, 43, 49, 82-87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31 Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, територія Підгородненської ОСОБА_3, Автодорога Знамянка Луганськ - Ізварино 227 км + 580 м, ) заборгованість у розмірі 1 574 873,91 грн. (один мільйон пятсот сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят три грн. 91 коп.) та судовий збір у розмірі 23 623,11 грн. (двадцять три тисячі шістсот двадцять три грн. 11 коп.), про що видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

06.12.2017.

Суддя ОСОБА_4