ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р.Справа № 922/3138/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 13212363,76 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Ворожбянова А.М. довіреність №08-11/4551/2-16 від 27.12.2016р.;

відповідача - ОСОБА_3 довіреність №2476 від 10.11.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якій позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 13212363,76 грн. (за період з 01.09.2014р. по 31.08.2017р.) за користування земельною ділянкою на якій знаходиться власність відповідача: нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 кв.м., літ. "В-1" загальною площею 976,2 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 565,8 кв.м., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 кв.м., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 кв.м., літ. "Р" загальною площею 118,3 кв.м., що разом складає 3231,4 кв.м. по АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2017р. клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи задоволено та продовжено строк розгляду справи до 30.11.2017р. Розгляд справи відкладено на "22" листопада 2017 р. о 14:30.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Також, надав через канцелярію суду письмові пояснення за вх.№38645, які розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та підтримав письмові пояснення, що надані через канцелярію суду 15.11.2017р. за вх.№37756, в яких зазначив, що власником зазначених позивачем у позові нежитлових будівель є фізична особа - ОСОБА_1, тому даний спір не підлягає розгляду у господарських судах та провадження у справі підлягає припиненню.

Також, відповідачем надані письмові пояснення, в яких він зазначає, що нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 кв.м., літ. "В-1" загальною площею 976,2 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 565,8 кв.м., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 кв.м., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 кв.м., літ. "Р" загальною площею 118,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (перейменовано в подальшому на АДРЕСА_2) було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ДН" у 2014 році, що спростовує твердження позивача про використання об'єктів нерухомості за вказаною адресою відповідачем. В обґрунтування вказаних обставин відповідачем надано копії: статуту ТОВ "ДН", протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ДН", акту приймання передачі від 11.07.2014р.

Присутній представник позивача у судовому засіданні проти вказаних відповідачем обставин заперечував, зазначав, що передача нерухомого майна до ТОВ "ДН" виникає з моменту державної реєстрації.

Суд, розглянувши надані відповідачем документи зазначає про наступне.

Згідно ч.2 ст. 115 Цивільного кодексу України, вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, можливість внесення нерухомості в якості внеску в статутний капітал передбачена ч. 2 ст. 115 ЦК України.

Одночасно, як вказано ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, на майно, передане ТОВ "ДН" його учасником - відповідачем у даній справі, як вклад у статутний капітал, у товариства згідно з ч. 1 ст. 115 ГК виникає право власності, яке відповідно до ст. 4 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає держреєстрації.

Проте, у даному випадку перехід права власності нерухомого майна вказаного відповідачем до ТОВ "ДН" не зареєстровано, а відтак й відсутні докази переходу нежитлових будівель: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 кв.м., літ. "В-1" загальною площею 976,2 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 565,8 кв.м., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 кв.м., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 кв.м., літ. "Р" загальною площею 118,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (перейменовано в подальшому на АДРЕСА_2) у 2014 році, як те зазначає відповідач.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Позивач при зверненні до суду зазначає, що на підставі рішення 18 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 24.12.2003р. №276/03 ВАТ "Автрамат" надана земельна ділянка по АДРЕСА_2 загальною площею 1,5713 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (під виробництво) строком до 01.01.2053 року.

Між Харківською міською радою та ВАТ "Автрамат" укладено договір оренди землі від 31.03.2005р. №7564/05.

На підставі рішення 3 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 26.07.2006р. №86/06 ВАТ "Автрамат" припинено право користування земельною ділянкою площею 1,5713 га по вул. Механізаторській, 6. Договір оренди землі від 31.03.2005 7564/05 вважається таким, що припиняє дію з 18.05.2006 - дня звернення ВАТ "Автрамат" до Харківської міської ради "лист-відмову від 18.05.2006р. №094-юр).

Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 24.11.2016 вх. №4440/0/39-16 вищевказаний договір оренди землі анульовано.

На підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради в м. Харкові від 08.09.2009 № 189/58 зазначеним будівлям присвоєна поштова адреса - АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) належать на праві приватної власності наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 кв.м., літ. "В-1" загальною площею 976,2 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 565,8 кв.м., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 кв.м., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 кв.м., літ. "Р" загальною площею 118,3 кв.м., що разом складає 3231,4 кв.м. по АДРЕСА_2. Право власності виникло на підставі іпотечного договору серія та номер:3208, виданий 13.09.2013р. видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішний Є.В. Право власності зареєстровано за відповідачем 07.04.2014р., номер запису: 5362433.

З моменту виникнення у відповідача права власності на вищевказане нерухоме майно заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою ФО-П ОСОБА_1 не здійснював.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 11.09.2017р. здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (відповідач) використовує земельну ділянку площею 1,5689 га по АДРЕСА_2 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, неспеціалізована оптова торгівля), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1

11.09.2017р. Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 за результатами якого складено акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки.

В Акті обстеження від 11.09.2017 року зазначено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.09.2017р. №96577366 право власності на нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 м.кв., літ. "В-1" загальною площею 976,2 м.кв., літ. "3-1" загальною площею 565,8 м.кв., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 м.кв., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 м.кв., літ. "Р" загальною площею 118,3 м.кв. загальною площею 3231,4 м.кв. по АДРЕСА_2 з 07.04.2014 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору від 13.09.2013 №3208. Вказана земельна ділянка огороджена, її межі визначені відповідно до зовнішніх меж будівель з врахуванням огородженої дворової частини земельної ділянки. ФО-П ОСОБА_1 використовує земельну ділянку без права власності або користування та без держаної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що відсутність у відповідача правових підстав для користування земельною ділянкою також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 07.09.2017 №96577366, листами Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області від 15.11.2016 №19-20.08-3-4806/20-16 та Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 23.11.2016 №8087/0/225-16.

Розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної власності) у виді орендної плати за землю за період з 01.09.2014 року по 31.08.2017 року та становить 13212363,76 грн.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачеві зазначеної суми, що стало підставою для звернення позивача із позовом у цій справі.

З позовної заяви вбачається, що правовою підставою заявлених вимог позивач визначає ст.ст. 1212 - 1214 ЦК України та зауважує, що сума 13212363,76 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.09.2014 року по 31.08.2017 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд зазначає, що правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідачем право користування земельною ділянкою не оформлене.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що право власності на об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, а саме: нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 кв.м., літ. "В-1" загальною площею 976,2 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 565,8 кв.м., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 кв.м., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 кв.м., літ. "Р" загальною площею 118,3 кв.м., що разом складає 3231,4 кв.м. у відповідача виникло з 07.04.2014р.

Проте дій щодо оформлення вказаної земельної ділянки відповідач не здійснював.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що оскільки право власності на нежитлові будівлі зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору як за фізичною особою, а не як за фізичною особою - підприємцем, а також те, що відповідач набув відповідного статусу (зареєстрований як фізична особа-підприємець) лише 22.08.2017, він не може бути суб'єктом господарювання, а тому вказаний спір не підвідомчий господарському суду та провадження має бути припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Суд, не погоджується із вказаним твердженням відповідача з огляду на наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.09.2017 № 96577366 право власності на нежитлові будівлі: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 м.кв., літ. "В-1" загальною площею 976,2 м.кв., літ. "3-1" загальною площею 565,8 м.кв., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 м.кв., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 м.кв., літ. "Р" загальною площею 118,3 м.кв.- загальною площею 3231,4 м.кв. по АДРЕСА_2 з 07.04.2014 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору від 13.09.2013 №3208.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на момент подачі позову до господарського суду 15.09.2017 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до роз'яснень Міністерства Юстиції України від 14.01.2011р., статус фізичної особи-підприємця: проблеми застосування законодавства, статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1 ст. 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь - якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи - підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності.

Таким чином, нерухоме майно має реєструватися за фізичною особою, що й було здійснено та з 07.04.2014р. у відповідача виникло право власності на нерухоме майно: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 м.кв., літ. "В-1" загальною площею 976,2 м.кв., літ. "3-1" загальною площею 565,8 м.кв., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 м.кв., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 м.кв., літ. "Р" загальною площею 118,3 м.кв.- загальною площею 3231,4 м.кв. по АДРЕСА_2.

На момент звернення до суду із даним позовом та на теперішній час відповідач є фізичною особою підприємцем та зареєстрований з 22.08.2008р.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 21 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Приміщення: літ. "А-1" загальною площею 1032,2 м.кв., літ. "В-1" загальною площею 976,2 м.кв., літ. "3-1" загальною площею 565,8 м.кв., літ. "Б-2" загальною площею 514,8 м.кв., літ. "Г-2" загальною площею 24,1 м.кв., літ. "Р" загальною площею 118,3 м.кв.- загальною площею 3231,4 м.кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 не є житловими. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Таким чином, вищевказані нежитлові будівлі використовуються відповідачем для отримання прибутку, а реєстрація відповідача як фізичної особи - підприємця - 22.08.2017р. не звільняє відповідача від відповідальності за фактичне користування земельною ділянкою з моменту виникнення у нього права власності, а саме з 2014року без належним чином оформлених документів на користування земельною ділянкою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки на момент подання позову у даній справі до суду відповідач вже набув статус (зареєстрований) фізичної особи-підприємця, позов пред'явлено з дотриманням підвідомчості - до господарського суду Харківської області, а відтак підстави для припинення провадження у справі відсутні.

Приймаючи до уваги, що з 2014 року до теперішнього часу відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період.

Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Позивачем до позовної заяви долучений розрахунок розміру доходу одержаного ФОП ОСОБА_1 від безпідставно набутого майна як розмір орендної плати за землю, яка є регульованою та звичайною ціною плати за землю державної та комунальної власності (т.1 а.с.16-19). Вказаний розрахунок зроблений позивачем за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 01.09.2014 по 31.08.2017 у сумі 13212363,76 грн.

Отже, період за який Харківська міська рада просить стягнути з ФО-П ОСОБА_1 дохід одержаний від безпідставно набутого майна з 01.09.2014 по 31.08.2017.

Розмір доходу відповідача у період з 01.09.2014 по 31.08.2017 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2014 по 31.08.2014 відповідач повинен був сплатити орендну плату у розмірі 13212363,76 грн.,що складається з орендної плати : за період з 01.09.2014 по 31.12.2014 - 1004589,68 грн.; за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. - 3764205,28 грн.; за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. - 5394104,16 грн.; 01.01.2017р. по 31.08.2017р. - 3049464,64 грн. Таким чином, розмір доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, склав 13212363,76 грн.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з моменту виникнення у нього права власності на нерухоме майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці належним чином не оформлене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 13212363,76 грн.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд України по аналогічним справам, про що зазначалось у постановах: від 30.11.2016р у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15 та від 12.04.2017 у справі № 922/207/15.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний номер 04059243, р/р 0002, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 13212363,76 грн. та судовий збір у розмірі 198185,46 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2017 р.

Суддя Ю.В. Светлічний