КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" листопада 2017 р. Справа№ 911/795/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Тищенко А.І.
суддів: Майданевича А.Г.
Отрюха Б.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Бубенцов М.М. - представник;
від відповідача: Твердохліб І.Ю. - представник;
від третьої особи: Окончик Д.В. - представник;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп"
на рішення Господарського суду Київської області
від 05.04.2017р.
у справі № 911/795/17 (суддя Мальована Л.Я.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп"
3-я особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вастон"
про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.04.2017р. у справі № 911/795/17 позов задоволено повністю.
Рішенням суду усунуто перешкоди у користуванні військовою частиною НОМЕР_1 своєю земельною ділянкою та розташованим на ній рухомим та нерухомим майном складу ПММ № 2 шляхом: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп вивезти з земельної ділянки Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) на якій розташований, в тому числі склад ПММ № 2 наступне майно: літній душ - 1 шт.; будівля туалет - 1 шт.; резервуар сталевий Р-60 - 3 шт.; ємність 2,8м3 (металобрухт) - 1 шт.; пункт видачі пального (БАЗС) - 3 шт.; стремянка для обслуговування літака - 1 шт.; МАЗ-5337 (АЦ-9) д/н 01383 КВ - 1 шт.; ПД-6,7 - 1 шт.; ПЦ-6,7 д/н НОМЕР_2 - 1 шт.; кабіна МАЗ-543208 - 1 шт.; МАЗ-5334 (ТЗА-7,5) д/н НОМЕР_3 - 1 шт.; двигун автомобільний (розібраний) - 2 шт.; шафа металева - 1шт.; бензовоз ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 - 1шт.; металобрухт близько 2000 кг.; лічильник ЛЖ-100-10. - 1 шт.; вагончик побутовий на шасі - 2 шт.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп привести земельну ділянку Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) у попередній стан, а саме до укладення договору № 52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року в частині будівництва будівлі КПП 1 шт., будівлі операторної -1шт., пожежної водойми ПВ-100 - 2 шт.
На підставі рішення суду з Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп підлягає стягненню на користь Військової частини НОМЕР_1 1 600 грн. 00 коп. судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його права на захист своїх інтересів в судовому засіданні.
Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що визначаючи перелік майна у позовній заяві, позивач приховав ту обставину, що 01.03.2004р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди нерухомого майна № 52-с/2003 від 26.05.2003 пунктом 5 якої перелічено належне на праві власності майно ТОВ "Ю.С.А.", яке може знаходитись ( з 01.03.2004р.) на території складу ПММ № 2.
Апелянт зазначає, що перелік майна, визначений у додатковій угоді № 2, не співпадає з переліком, визначеним Військовою частиною у позовній заяві у даній справі, що може свідчить про умисні дії по привласненню частини переліченого у додатковій угоді № 2 від 01.03.2004р. майна відповідача.
Крім того п.п 6-10 додаткової угоди № 2 від 01.03.2004р. встановлений порядок дій сторін у разі припинення строку дії договору оренди та обов`язки позивача, зокрема, з відшкодування зі зроблених орендарем (відповідачем) за наявності дозволу позивача відокремлюваних поліпшень орендованого майна.
Перелічене у додатковій угоді № 2 від 01.03.2004р. та інше власне майно відповідача, вартість поліпшень орендованого майна, визначені підписаною позивачем та відповідачем додатковою угодою № 7 від 15.10.2009 року до Договору оренди № 562-с/2003/ГоловКЕУ від 15.2003 р., які можна відокремити на суму 236 500,00 грн., а невідокремлюваних поліпшень орендованого майна на суму 158 234,00 грн.
Апелянт зазначає, що після виконання постанови з виконавчого провадження № 44005369 від 22.07.2014р. за рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2014 у справі № 911/3414/13 майно відповідача, поліпшення, зроблені відповідачем, та паливо, належне відповідачу, так і продовжують залишатись за адресою: АДРЕСА_1 , а саме розміщуються на спірній земельній ділянці за вказаною вище адресою. При цьому, вартість проведених ТОВ „Ю.С.А" поліпшень орендованого майна досі не компенсовані Військовою частиною НОМЕР_1 відповідачу.
На думку апелянта, не відповідає обставинам справи висновок господарського суду першої інстанції про те, що відповідач розмістив (побудував) об`єкти рухомого (нерухомого) майна на території військової частини НОМЕР_1 без відповідних дозволів та залишив їх на території складу ПММ №2 (військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України) після закінчення терміну дії договору оренди № 52с/2003/ГоловКЕУ, чим створив перешкоди в користуванні земельною ділянкою для виконання військовою частиною НОМЕР_1 завдань за призначенням.
Апелянт звертає увагу суду на те, що розміщення на території складу ПММ майна відповідача було погоджене з командуванням ВЧ НОМЕР_1 шляхом підписання Додаткової угоди № 2 від 01.03.2004р. до Договору оренди № 562-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 р. Крім того, додатковим доказами наявності погодження для розміщення власного майна та поліпшень є Акти вводу в експлуатацію від 03.01.2004р. від 04.08.2006р., від 01.09.2006р. Акт від 19.07.2004р., Акт перевірки технічного стану трубопроводів насосної №1 складу ПММ від 19.09.2006р., затверджені командуванням ВЧ НОМЕР_1 .
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.
26.05.2003 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ю.С.А., правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп (орендар за договором) було укладено договір оренди нерухомого військового майна, розташованого в Бориспільському гарнізоні за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Соцмістечко (в/містечко № 1) № 52с/2003/ГоловКЕУ, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове оплатне користування нерухоме військове майно склад паливно-мастильних матеріалів (далі- майно), 3 шт. резервуари (1 350 куб.м.), будівлі № 54, 23, б/н 449 кв.м., розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Соцмістечко (в/містечко № 1), що знаходиться на балансі в/частини НОМЕР_1 , вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить станом на квітень 2003 року за експертною оцінкою 98 848 грн.
Відповідно до умов договору орендар вступає у строкове оплатне користування майном одразу після підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. У разі припинення договору майно повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу) в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Орендодавець (балансоутримувач) повинен скласти акт приймання-передачі та прийняти майно протягом одного місяця. Орендар повертає майно орендодавцю (балансоутримувачу) в аналогічному порядку, встановленому при передачі майна орендарю договором. Майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.п. 2.1., 2.2., 2.5., 2.6. договору).
Пунктом 5.7. договору передбачено обов`язок орендаря у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу.
Згідно п.п. 10.1., 10.6. договір діє з 28 травня 2003р. строком на 5 років. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору до закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Відповідно до п. 10.9. договору чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.
Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні своєю земельною ділянкою та розташованим на ній рухомим та нерухомим майном складу ПММ № 2 шляхом: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп вивезти з земельної ділянки Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) на якій розташований, в тому числі склад ПММ № 2 наступне майно: літній душ - 1 шт.; будівля туалет - 1 шт.; резервуар сталевий Р-60 - 3 шт.; ємність 2,8м3 (металобрухт) - 1 шт.; пункт видачі пального (БАЗС) - 3 шт.; стремянка для обслуговування літака - 1 шт.; МАЗ-5337 (АЦ-9) д/н 01383 КВ - 1 шт.; ПД-6,7 - 1 шт.; ПЦ-6,7 д/н НОМЕР_2 - 1 шт.; кабіна МАЗ-543208 - 1 шт.; МАЗ-5334 (ТЗА-7,5) д/н НОМЕР_3 - 1 шт.; двигун автомобільний (розібраний) - 2 шт.; шафа металева - 1шт.; бензовоз ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 - 1шт.; металобрухт близько 2000 кг.; лічильник ЛЖ-100-10. - 1 шт.; вагончик побутовий на шасі - 2 шт.
Крім того позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп привести земельну ділянку Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) у попередній стан, а саме до укладення договору № 52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року в частині будівництва будівлі КПП 1 шт., будівлі операторної -1шт., пожежної водойми ПВ-100 - 2 шт.
В обгрунування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2014 року у справі № 911/3414/13 за позовом Заступника Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.С.А. про витребування майна з чужого незаконного володіння позов було задоволено повністю, вилучено у відповідача та передано на користь військової частини НОМЕР_1 майно, що було передане за договором оренди нерухомого військового майна, розташованого в Бориспільському гарнізоні за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Соцмістечко (в/містечко № 1) № 52- с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року та актом прийму-передачі від 16.04.2003 року, а саме: - склад паливно-мастильних матеріалів: - ангар інв. № 23 побудови 1973 року, загальною площею 315 кв.м.; - на сосну станцію № 1 інв. № 54 побудови 1955 року, загальною площею 85 кв.м.; - насосну станцію № 2, інв. б/н побудови 1999 року, загальною площею 49 кв.м.; - резервуари казематного типу РВС-450 побудови 1955 року в кількості 3-х (трьох) штук, загальним об`ємом 1 350 куб.м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Соцмістечко, (в/містечко № 1), стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 1 976 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят шість гривень) 96 коп. судового збору.
На виконання рішення суду вищевказане майно було вилучено від ТОВ Ю.С.А., правонаступником якого є ТОВ Гарант Ойл Групп, на користь військової частини НОМЕР_1 нерухоме військове майно, яке було предметом договору оренди № 52с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року.
25.03.2016 року військовослужбовцям Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву і Київській області), під час перевірки військової частини НОМЕР_1 , представником відповідача був наданий перелік майна, а саме: Операторське приміщення - 1 шт.; Вагончик побутовий на шасі - 1 шт.; Вагончик побутовий на шасі - 1 шт.; БАЗС -1с-8 -2 шт.; БАЗС - 1с - 16 - 1 шт; Резервуар - К - 60- 6 шт.; Насосний агрегат АСЦЛ 20 - 24 в зборі (насос, електродвигун 13 КВт, корпус фільтра) - 3 шт.; Задвижки ДУ - 100 - 10 шт.
Комісією військової частини НОМЕР_1 була проведена позапланова інвентаризація майна інженерно - аеродромної служби та служби паливно-мастильних матеріалів на складі ПММ № 2, за результатами якої було виявлено надлишок майна, яке не відноситься до військового, а саме: літній душ 1 шт.; будівля туалет 1 шт.; резервуар сталевий Р-60 3 шт.; ємність 2,8м3 (металобрухт) 1 шт.; пункт видачі пального (БАЗС) 3 шт.; стремянка для обслуговування літака 1 шт.; МАЗ-5337 (АЦ-9) д/н 01383 КВ 1 шт.; ПЦ-6,7 1 шт.; ПЦ-6,7 д/н НОМЕР_2 1 шт.; кабіна МАЗ-543208 1 шт.; МАЗ-5334 (ТЗА-7,5) д/н НОМЕР_3 1 шт.; двигун автомобільний (розібраний) 2 шт.; шафа металева 1 шт.; бензовоз ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 1 шт.; металобрухт близько 2000 кг.; лічильник ЛЖ-100-10. 1 шт.; будівлю КПП - 1 шт.; будівлю операторну - 1шт.; пожежна водойма ПВ-100 2 шт. Перевірками також встановлено, що окрім виявленого під час позапланової інвентаризації надлишку майна, яке не відноситься до військового, на території військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) перебуває вагончик побутовий на шасі - 2 шт.
З метою приведення обліку військового майна на складі паливно-мастильних матеріалів № 2 до вимог керівних документів, встановлення причин виникнення надлишків майна було призначено службове розслідування, в межах якого 14.07.2016 року на адресу ТОВ Ю.С.А., правонаступником якого є ТОВ Гарант Ойл Групп, був направлений запит № 350/133/30/485пс щодо надання військовій частині НОМЕР_1 : переліку майна (рухомого та нерухомого), яке належить відповідачу та знаходиться на території складу ПММ № 2, з наданням завірених належним чином копій документів, що підтверджують право власності на таке майно; переліку майна, яке спільно використовується ТОВ Вастон та ТОВ Ю.С.А. відповідно до наданої представником ТОВ Вастон під час розгляду судової справи № 902/862/15 копії Договору № 1/119 з додатковими угодами № 1 та № 2, укладеного між ТОВ Вастон та ТОВ Ю.С.А. про сумісне використання майна від 04.05.2005 року, яке останніми залишено без відповіді.
27.05.2016 року на адресу відповідача був направлений запит № 350/133/30/356пс щодо надання військовій частині НОМЕР_1 завірених належним чином копій документів, що підтверджують право ТОВ Ю.С.А. на майно відповідно до договору № 1/119, укладеного між ТОВ Вастон та ТОВ Ю.С.А., завірених належним чином копій документів, на підставі яких відповідач розмістив на земельній ділянці військової частини НОМЕР_1 рухоме та нерухоме майно; завірених належним чином копій документів, на підставі яких ТОВ Ю.С.А., здійснило будівництво будівлі операторського приміщення та ввела його в експлуатацію.
10.08.2016 року на вищезазначений запит від відповідача на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь, в якій ТОВ Ю.С.А., правонаступником якого є ТОВ Гарант Ойл Групп, визнало факт перебування її нерухомого та рухомого майна на території складу ПММ № 2 військової частини НОМЕР_1 , вказане нерухоме та рухоме майно, в залежності від його виду, є відокремлюваними чи відокремлювавими поліпшеннями складу ПММ № 2, наявність якого була передбачена у додаткових угодах до Договору оренди № 52с/2003/ГоловКЕУ.
Позивач зазначає, що факт наявності на території складу ПММ № 2 майна відповідача не ідентифікує його як поліпшення орендованого майна, оскільки кожна одиниця майна із переліку є окремим об`єктом нерухомого (рухомого) майна та може бути відокремлено від предмету Договору оренди нерухомого № 52с/2003/ГоловКЕУ без зменшення ринкової вартості обєктів, розміщених на орендованій земельній ділянці.
Також позивач зазначає, що відповідно до наказу Фонду державного майна України від 03.10.2006 № 1523 Про затвердження Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна передбачено процедуру надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, яка не була отримана відповідачем.
Господарським судом першої інстанції позовні вимоги задоволені, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".
Згідно ст. 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово- навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.
Після закінчення терміну дії договору № 52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року військова частина НОМЕР_1 не надавала відповідачу дозволів на користування земельною ділянкою складу ПММ №2 та права доступу на територію позивача відповідачу чи іншим особам.
Абзацом 4 ч. 3 ст. 23 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що орендар має право лише за погодженням з орендодавцем здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.
Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27.02.2004 року№ 377 Щодо затвердження Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації невід`ємними поліпшеннями орендованого майна є здійснені орендарем за час оренди заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.
На підставі вищевикладеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач розмістив (побудував) вищезазначені об`єкти рухомого (нерухомого) майна на території військової частини НОМЕР_1 без відповідних дозволів та залишивши їх на території складу ПММ №2 (військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України) після закінчення терміну дії договору оренди № 52с/2003/ГоловКЕУ відповідачем створено перешкоди в користуванні земельною ділянкою для виконання військовою частиною НОМЕР_1 завдань за призначенням.
Згідно ч. 1 статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Колегія апеляційного суду не погоджується з вищезазначеними висновками господарського суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
Відповідач листом № 136/1 від 05.08.2016 на запит позивача № 350/133/30/356пс від 27.05.2016 ( а. с. 38-39 том 1) повідомив останнього про факт перебування належного йому нерухомого та рухомого майна на території складу ПММ № 2 військової частини НОМЕР_1 . Одночасно відповідач зазначив, що 01.03.2004 між ТОВ «Ю.С.А.» в особі генерального директора С.В. Голубок та ВЧ НОМЕР_1 в особі Командира ВЧ полковника А.В. Олійника було підписано додаткову угоду № 2 до договору оренди нерухомого військового майна, розташованого в Бориспільському гарнізоні за адресою: Київська обл., м.Бориспіль, соцмістечко (в/містечко № 1) № 52с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003.
В листі зазначено, що відповідно до п.5 Додаткової угоди № 2 від 01.03.2004 сторони дійшли згоди, що протягом дії договору оренди від 26.05.2003 на території орендованого складу ПММ № 2 може знаходитись та використовуватись за цільовим призначенням майно, що належить орендарю ТОВ «Ю.С.А.» та зазначено перелік майна, а саме:
- операторське приміщення ( 1 шт.) споруджено на підставі дозволу вих..№ 113/1 від 15.07.03р.;
- вагончик побутовий на шасі інв. № 5062002 ( 1 шт.) розташований на складі ПММ № 2 на підставі дозволу ( вих.№ 129 від 21.08.03р.);
- -вагончик побутовий на шасі інв. № 5062002 ( 1шт) розташований на складі ПММ № 2 на підставі дозволу ( вих.№ 129 від 21.08.03р.);
- БАЗС -1С-8 ін.№ 50 ін № 51 використовується для забезпечення паливом власного автотранспорту;
- БАЗС -1С-16 ін.№ 52 використовується для забезпечення паливом власного автотранспорту;
- резервуар R-60 ін. № 2672;
- резервуар R-60 ін.№ 2586;
- резервуар R-60 ін. № 2670;
- резервуар R-60 ін. № 2633;
- резервуар R-60 ін. № 2650;
- резервуар R-60 ін. № 2678;
- насосний агрегат АСЦЛ 20-24 в зборі насос, електродвигун 13КВт, корпус фільтра) розташований в будинку інв. № 54 ( насосна № 1) насосні агрегати № 1;2;3;
- задвижки ДУ-100 ін.№ 11;12;13;14;15;16;19;20;28;32 та інше обладнання та майно.
Крім того, в листі зазначено, що пунктом 9 Додаткової угоди №2 передбачено розміщення на території орендованого складу ПММ майна ТОВ "Ю.С.А." у вигляді невідокремлюваних та відокремлюваних поліпшень. Тому фактично на складі ПММ окрім майна, переліченого в п. 5 Додаткової угоди №2, перебуває і інше майно у вигляді невідокремлюваних та відокремлюваних поліпшень, реконструкція/поліпшення такого майна проводилася за погодженням та з дозволу командування ВЧ НОМЕР_1 у відповідності до п. 6.3. Договору оренди нерухомого військового майна, розташованого в Бориспільському гарнізоні за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, соцмістечко (в/містечко №1) №52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003р.
Також в листі зазначено, що як вбачається з п. 3 Додаткової угоди №7 від 15.10.2009р. до Договору оренди ТОВ «Ю.С.А.» та ВЧ НОМЕР_1 підтвердили вартість проведених/виконаних орендарем невідокремлюваних поліпшень орендованого майна на суму 158 234, 00грн. та крім того вартість поліпшень, які можна відокремити на суму 236 500, 00 грн., які з урахуванням п. 10.5 Договору оренди є узгодженими з орендодавцем і є власністю орендаря. Тобто при підписанні Додаткової угоди №7 сторонами в особі командира ВЧ НОМЕР_1 Філатова Д.В. та Генерального директора ТОВ "Ю.С.А" ОСОБА_1 було перевірено всі документи, які підтверджують право власності на відокремлювані та невідокремлювані поліпшення, зроблені орендарем на складі ПММ, встановлювався власник майна та права власника на зазначене майно.
Окрім того, в листі нагадується про наявність у ТОВ «Ю.С.А.» права власності на майно, розташоване на складі ПММ, а саме про його частину, перелічену в Додатковій угоді № 2 , про що зазначено в листі позивача № 350/153130/239 гс від 29.03.2016р., адресованому Начальнику відділу Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.
Щодо надання документів, на підставі яких ТОВ "Ю.С.А." розмістило рухоме та нерухоме майно на орендованому складі ПММ, то відповідно до п. 5 Додаткової угоди №6 від 20.05.2009р. та п. 4 Додаткової угоди №7 від 15.10.2009р. до Договору оренди сторони самі погодили продовження строку дії даного Договору оренди до 01.07.2018р.
Зазначений лист місцевий суд не дослідив належним чином, оскільки не витребував у сторін додаткові угоди, зазначені у листі.
Відповідачем було надано суду апеляційної інстанції копію Додаткової угоди № 2 від 01.03.2004р., копію Додаткової угоди № 6 від 20.05.2009, копію Додаткової угоди №7 від 15.10.2009р. до договору оренди №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р., оригінали яких було оглянуто судом у судовому засіданні.
Апелянт звертає увагу суду на те, що зазначені докази не були подані до суду першої інстанції, оскільки ТОВ "Гарант Ойл Групп" не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи №911/795/17, а рішення було прийнято у першому ж судовому засіданні без участі представника відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду була направлена Господарським судом Київської області на адресу відповідача поштовою кореспонденцією 24.03.2017. Однак, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду 03.04.2017 з позначкою «не обслуговується». Господарський суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи та розглянув справу по суті спору у відсутності представника відповідача.
На запит відповідача вих. №190 від 08.06.2017р. Центр поштового зв`язку №3 Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» про причини повернення рекомендованого повідомлення №407 відправнику за зворотною адресою, Центр поштового зв`язку №3 Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» було надано відповідь вих. №06.2-02-251 від 26.07.2017, що в ході перевірки встановлено, що 29.03.2017 року рекомендований лист №407 надійшов до сортувального вузла Лубни ДОП. Оскільки, на вище зазначеному листі не повністю зазначена адреса отримувача (відсутня назва населеного пункту), тому сортувальниками Лубни ДОП Кас`ян В.В. та ОСОБА_2 відправлення 30.03.2017року помилково повернено за звортньою адресою.
Враховуючи викладене, колегія вважає за необхідне прийняти до матеріалів справи надані апелянтом докази відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України та оцінити їх.
Як вбачається із змісту додаткової угоди №2 від 01.03.2004р. до договору оренди №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р. пунктом 5 сторони договору погодили, що протягом строку дії договору оренди на території орендованого складу ПММ №2 може знаходитись та використовуватись за цільовим призначенням майно, що належить орендарю та наведено перелік майна, а також зазначено «та інше обладнання та майно», про що зазначено було також у листі відповідача листом № 136/1 від 05.08.2016.
Крім того, із змісту п. 3 додаткової угоди № 7 від 15.10.2009р. до договору оренди №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р. вбачається, що сторони договору підтвердили вартість проведених/виконаних орендарем невідокремлюваних поліпшень орендованого майна на суму 158 234, 00грн. та крім того, вартість поліпшень, які можна відокремити на суму 236 500, 00 грн., які з урахуванням п. 10.5 договору оренди є узгодженими з орендодавцем і є власністю орендаря.
Колегія звертає увагу на те, що відповідно до п.5 додаткової угоди № 6 від 20.05.2009р. та п. 4 додаткової угоди № 7 від 15.10.2009 до договору №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р. сторони договору погодили продовження строку дії даного договору оренди до 01.07.2018р. Тобто, на момент прийняття рішення договір діяв.
Пунктом 4.1 додаткової угоди № 7 від 15.10.2009 сторони погодили, що все належне орендареві майно та поліпшення, які мають бути повернуті орендареві за відповідними актами або їх вартість має бути компенсована орендодавцем протягом трьох місяців з моменту припинення договору тобто до 01.07.2018.
Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.
Відповідно до п. 10.2 договору оренди №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р. умови цього договору зберігають силу протягом всього терміну дії договору.
Позивачем не надано доказів визнання додаткових угод недійсними, доказів повернення або компенсації вартості майна та поліпшень, належних ТОВ «Гарант Ойл Групп», відповідно до п. 4 та п.п.4.1 Додаткової угоди №7 від 15.10.2009р.
Відповідно до ст. 631 КГ України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є необґрунтованими, оскільки договір оренди №52-с/2003/Голов КЕУ від 26.05.2003р. не закінчив свою дію, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Що стосується рішення по справі №911/3414/13, на яке посилається позивач, як на преюдицію, відповідно до статті 35 ГПК, то суд апеляційної інстанції встановив, що при винесенні вказаного рішення, суд не надавав оцінку додатковим угодам до договору, тому його не можна вважати преюдиціальним.
Щодо посилань позивача на відсутність додаткової угоди №7 від 15.10.2009р., у колегії відсутні сумніви щодо його неукладання, оскільки у судовому засіданні був досліджений оригінал додаткової угоди №7. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, у листі Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України №303/1/6/834 від 23.07.2015 зазначається, що копія примірника додаткової угоди №7 від 15.10.2017р. була отримана Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України від військової частини НОМЕР_1 у 2011 році при здачі оперативної звітності з оренди нерухомого військового майна.
Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковим.
Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" на рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2017р. у справі № 911/795/17 задовольнити.
Рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2017р. у справі № 911/795/17 скасувати.
Прийняти нове рішення.
У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" (37043, Полтавська обл., Пирятинський район, шлях Київ - Харків, корус 134 км, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1760, 00 грн.
Видати наказ.
Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.
Матеріали справи № 911/795/17 повернути до Господарського суду Київської області.
Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді А.Г. Майданевич

Б.В. Отрюх