ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2017 р.Справа № 916/1247/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство „УКРТРАНСГАЗ, яке представляє філія „Управління магістральних газопроводів ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ

Відповідач: ПАТ „Одеський припортовий завод

Про: стягнення 38 147 882,58 грн. - боргу, 3% річних - 84627,44 грн. пені - 710507,37 грн.

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд державного майна України

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство „Одесагаз

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючий cуддя Демешин О. А.

Суддя Цісельський О. В.

Суддя Літвінов С.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1О - довіреність;

ОСОБА_2, довіреність;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 29.05.2017 року Публічне акціонерне товариство „УКРТРАНСГАЗ, яке представляє філія „Управління магістральних газопроводів ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод (далі відповідач) про стягнення 38147882,58 грн. заборгованості.

19.06.2017 року позивач надав суду заяву про збільшення суми позовних вимог, якою крім суми боргу - 38147882,58 грн. просить суд стягнути з відповідача: 3% річних в розмірі 84627,44 грн. та пеню в розмірі 710507,37 грн.

22.06.2017 року суд залучив до участі у справі, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд державного майна України та Публічне акціонерне товариство „Одесагаз.

Відповідач позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов від 25.08.2017 року.

Третя особа - Фонд державного майна України просить суд в задоволені позову відмовити, про що зазначено у відзиві від 02.08.2017 року.

Позивач надав суду письмові пояснення від 23.08.2017 року щодо відзиву на позов, якими просить позов задовольнити в повному обсязі.

02.10.2017 року відповідач надав суду уточнення до відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості.

13.09.2017 року позивач надав суду клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки рішення по справі не вплине на права та обовязки вказаної особи щодо сторін справи.

19.10.2017 року справа прийнята до провадження колегією суддів Господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Демешин О. А., суддя Цісельський О. В., суддя Літвінов С. В.

10.08.2017р.(вх.№2-4233/17) Фондом державного майна України до суду надано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору по справі №826/5621/17, що розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва про визнання незаконною Постанови НКРЕКП № 494 від 10.04.2017р.

Також в судовому зхасіданні 05.12.2017р. представником відповідача надано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору по справі № 826/9633/17, що розґлядається Окружним адміністративним судом міста Києва про скасування постанов НКРЕКП №5139 від 29.12.2015р. та № 494 від 10.04.2017р.

Судом відхилено вказані клопотання, оскільки вирішення вищевказаних справ не робить неможливим вирішення спору по цій справі, що розглядається Господарським судом Одеської області.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 13.07.2017 року о 12:40.

В С Т А Н О В И В :

24.12.2014 року Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» в особі заступника директора з виробництва Філії УМГ «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» (Позивач) та ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД» (Відповідач) уклали договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1 Договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а Відповідач зобов'язався вносити плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки надані послуги з транспортування газу магістре та порядку, передбачені умовами Договору.

В подальшому Позивач та Відповідач уклали додаткові угоди до Договору № 1 від 19.03.2015 року, № 2 від 27.03.2017 року.

Пункт 5.5 Договору передбачає, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Відповідачем (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Відповідач самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Відповідачем до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У платіжних дорученнях Відповідач повинен обов'язково вказувати номер Договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях Відповідача не зазначено номер Договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, Позивач зараховує кошти, що надійшли від Відповідача, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

Послуги з транспортування газу оформлюються Позивачем і Відповідачем актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг) (п. 3.1 Договору).

Враховуючи, те що Відповідач отримує газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу Відповідачу (п. 3.1 Договору).

Позивач до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Відповідачу два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Позивача (п. 3.2 Договору).

Відповідач протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути Позивачу один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Відповідача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних Позивача (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Згідно з п. 7.3 Договору в разі порушення Відповідачем строків оплати, передбачених цим Договором, Відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу ш кожен день прострочення платежу.

Позивач ґрунтує свої позовні вимоги посилаючись на те, що ним на виконання умов Договору, у квітні 2017 року були надані Відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 41 776 231,56 грн. відповідно до Акту наданих послуг з транспортування природного газу магістральними газопроводами №04-17- від 30.04.2017 року. Однак, Відповідач в порушення зазначених умов Договору та наведених положень законодавства здійснив лише часткову оплату послуг на загальну суму 3628348,98 грн., а саме 1166437, 38 грн. переплата в березні 2017 року, яка зарахована відповідно до пункту 5.7. договору в погашення послуг квітня 2017 року та 2461911,60 грн. оплачені 22.05.2017 року.

Більше того, Позивач вказує, що Відповідач в порушення умов п. 3.3 Договору відмовився від підписання акту наданих послуг, який йому був направлений супровідним листом від 04.05.2017 року №2443/12-03.

Листом від 05.05.2017 року №1248 Відповідач вказав, що згідно постанови НКРЕКП №371 від 28.03.2017 року, 1 квітня 2017 року відбувся перехід на розрахунки за розподіл природного газу по приєднаній потужності і у зв'язку з цим просить направити відповідні акти наданих послуг.

Однак, як вказує Позивач, постанова НКРЕКП №371 від 28.03.2017 року була скасована на підставі постанови НКРЕКП від 10.04.2017 № 494. З чого Позивач робить висновок, що у зв'язку із скасуванням постанови НКРЕКП №371 від 28.03.2017 року, дана постанова вважається не дійсна з моменту її прийняття, тобто з 28.03.2017 року і тому в квітні 2017 року діяли тарифи на транспортування природного газу встановлені постановою від 29.12.2015 № 3159 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 15 грудня 2016 року № 2259).

При цьому, Позивач посилається лист голови НКРЕКП від 24.04.2017 року №4193/16.1.2/7-17, в якому йде мова про те, що 10 квітня 2017 року відбулося засідання Комісії у формі відкритого слухання, на якому було ухвалено рішення щодо скасування попередніх рішень про встановлення тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу як плати за потужність, і зазначено, що з 01.04.2017 року діють тарифи на послуги транспортування та розподілу природного газу, що діяли з 01.01.2017 року.

Наведені розбіжності між Позивачем та Відповідачем щодо підписання актів не були урегульовані відповідно до умов Договору або в судовому порядку, а тому згідно з абзацом другим п. 3.3 Договору до прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних Позивача.

Виходячи з такого, у даному випадку для розрахунків Відповідачем за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, стосовно яких Відповідач відмовився підписати відповідний акт прийняття послуг, застосовуються дані Позивача, що відображені, зокрема, в оформленому Позивачем акті наданих послуг № 04-17- від 30.04.2017 року на суму 41 776 231,56.

Отже, факт відмови Відповідача від підписання зазначеного акту про надані послуги за Договором, на думку позивача, не звільняє Відповідача від зобов'язання здійснення оплати таких послуг у строки, передбачені Договором.

При цьому до урегулювання розбіжностей між Позивачем та Відповідачем щодо підписання акту у порядку, передбаченому Договором, або в судовому порядку, розрахунки за послуги здійснюються за даними Позивача, відображеними в таких актах.

Отже, за розрахунками Позивача, станом на 25.05.2017 р. сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 38147 882,58 грн. Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в розмірі 84627,44 грн. та пеню в розмірі 710507,37 грн.

Відповідач не погодившись з позовом зазначив, що вимоги Позивача грунтуються на безпідставно здійсненому перерахунку тарифів за період коли ці тарифи не діяли.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як було зазначено, 24.12.2014 року ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», в особі заступника директора з виробництва Філії УМГ «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» та ПАТ «Одеський припортовий завод» (Відповідач) уклали договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами природного газу Відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а Відповідач зобов'язався внести плату за надані послуги в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Керуючись Постановами НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р. «Про затвердження кодексу газорозподільних систем» та №2498 від 30.09.2015 р. «Про затвердження типового договору на розподіл природного газу», Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» та ПАТ «Одеський припортовий завод» 01 січня 2016 року уклали договір №009136 (КДВ рег.№956/оміс) з надання послуг з розподілу природного газу, який регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Письмову заяву-приєднання до умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) підписано та погоджено 01.01.2016 року.

Постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року змінено Додаток до постанови НКРЕКП від 29 грудня 2015 року № 3159 "Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами" та починаючи з 01.01.2017 року встановлено Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" тарифи на послуги транспортування природного газу для споживачів України відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільних підприємств.

Відповідно до п.5.1. Договору з 01 січня 2017 року Сторони договору здійснювали розрахунки за тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року.

Починаючи з 01 січня 2017 року Сторони Договору здійснювали розрахунки за

тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року (якою внесено зміни в Додаток до постанови НКРЕКП від 29 грудня 2015 року № 3159 "Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами").

Починаючи з 01 квітня 2017 року почали діяти нові тарифи, встановлені Постановою НКРЕКП №348 від 28.03.2017 року «Про встановлення Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу до газотранспортної системи та точок виходу з газотранспортної системи згідно з додатком» та постановою НКРЕКП №371 від 28.03.2017 року «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Одесагаз»».

Починаючи з 01.04.2017 року був змінений порядок оплати послуг з транспортування та розподілу природнього газу. Після введення в дію вказаних постанов у Відповідача відпав обов'язок сплачувати за транспортування природного газу Позивачу, так як нормативні документи містили положення, відповідно до яких Відповідач повинен був сплачувати тариф на розподіл газу, що розраховується на основі приєднаної потужності.

Тобто, відповідно до п.5.2. Договору, тарифи, встановлені Постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року, для Сторін Договору втратили чинність, а тарифи, встановлені Постановами НКРЕКП №348 та № 371 стали обов'язковими для Сторін Договору з 01 квітня 2017 року.

Пунктом 5.5. договору було передбачено, що оплата варстості послуг за транспортування газу здійнюється Замовником (відповідачем по справі) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспоротного підприємства на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійнюватися транспортування газу.

Так, Відповідач в березні 2017 року здійснив попередню оплату за послуги транспортування газу за квітень 2017 року, тобто, виконав свої договорні зобов`язання відповідно до чинного на той момент Договору від 24.12.2014р. за тарифами, що визначені в Постанові НКРЕКП №348 від 28.03.2017 року.

При цьому, суд враховує, що Позивач надаючи послуги в період з 01.04.2017 року по 28.04.2017 року не заявляв заперечень щодо дії тарифу встановленого для послуг транспортування природного газу Постановою №348, а також щодо розміру попередньої оплати сплаченої Відповідачем, як аванс за послуги за квітень 2017 року, хоча мав встановлені пунктами 6.4 та 8.1 Договором на транспортування природного газу права обмежити та припинити транспортування газу Відповідача.

В подальшому, Позивач надіслав Відповідачу лист №2443/12-03 від 04.05.2017 року в якому зазначив, що з 01.04.2017 року діють тарифи на послуги транспортування газу, що діяли з 01.01.2017 року, в зв'язку з тим, що 28.04.2017 року вступила в силу Постанову НКРЕКП №494 від 10.04.2017 року, якою було скасовано Постанову №348 від 28.03.2017 року.

Посилаючись на Постанову НКРЕКП №494 від 10.04.2017 року, позивач надіслав два екземпляри акту наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у квітні 2017 року, акт звірки за квітень 2017 року та рахунки для оплати послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у квітні та травні 2017 року.

Не погодившись з розрахунками, наданими позивачем, відповідач, у відповідності

до п.3.3. Договору на транспортування природного тазу магістральними трубопроводами

надав в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг,

оскільки, вважав, що в період з 01 квітня 2017 року по 27 квітня 2017 року (включно)

діяли тарифи, встановлені Постановами НКРЕКП №348 та № 371.

Суд окремо звертає увагу Позивача, що лист НКРЕКП від 24.04.2017 року №4193/16.1.2/7-17, на підставі якого Позивачем зроблено розрахунок суми боргу Відповідача - не є джерелом права та не приймається судом до уваги при вирішені цього спору оскільки висновки у цьому листі про те, що з 01.04.2017 року набрали чинності тарифи на послуги транспортування та розподілу природного газу, що діяли з 01.01.2017 року - суперечать чинному законодавству України.

Так, згідно статті 5 ЦК України (Дія актів цивільного законодавства у часі) встановдлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частини 7 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія рішення НКРЕКП, що мають ознаки регуляторних актів, а також рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб'єктів природних монополії, набирають чинності з дня, наступного за днем їх опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур'єр», якщо більш пізній строк набрання ними чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня офіційного опублікування рішення, про що зазначається в тексті рішення.

Відповідно до Постанови НКРЕКП № 494 від 10.04.2017 року скасовано низьку постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в тому числі Постанови НКРЕКП № 348. Постанову НКРЕКП № 494 від 10.04.2017 року офіційно опубліковано в газеті „Урядовий курєр, 27.04.2017 року, № 79, тобто, вона набула чинності 28 квітня 2017 року і саме с цього дня втратила чинність Постанова НКРЕКП №348 (стосовно рядків 8-52 додатку).

Відповідно до п.5.1. Договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п.5.2. Договору, тарифи визначені в пункті 5.1. Договору, є обов'язковими для Сторін з дати набрання ними чинності.

Тобто, Постанова НКРЕКП №494 фактично, починаючи за дати набрання своєї сили 28.04.2017 року встановлює нові тарифи шляхом відновлення тарифів, що діяли починаючи з 01.01.2017 року і встановлені постановою НКРЕКП №2259.

Враховуючи, що НКРЕКП в своїй Постанові №494 не зазначив строк з якого, після скасування Постанови №348, вступають в силу тарифи визначені в Постанові №2259, Позивач і Відповідач повинні керуватись вищезазначеними загальними правилами дії актів цивільного законодавства у часі.

Таким чином, у період з 01 квітня 2017 року по 27 квітня 2017 року включно Постанова НКРЕКП №348 була чинною і відповідно до п.5.2. Договору, тарифи визначені в Постанові НКРЕКП №№348 були обовязковими для Сторін Договору.

Отже, суд погоджується з правовою позицією Відповідача, що Постанова НКРЕКП №494 набрала чинності з 28.04.2017 року, а тому застосування з 01.04.2017 року тарифів, що діяли з 01.01.2017 року на підставі Постанов НКРЕКП № 2259, 2263, 2278-2320 є незаконним.

Такі тарифи почали діяти з 28.04.2017 року, що і було враховано Відповідачем при здійснені оплати Позивачу за надані послугу авансом за квітень 2017 року згідно умов Договору.

Після прийняття НКРЕКП Постанови №494 від 10.04.2017 року (яка набрала чинності 28.04.2017 року) за період з 28.04.2017 року по 30.04.2017 року Відповідач сплатив Позивачу послуги з транспортування природного газу за квітень 2017 року відповідно до тарифів, що встановлені Постановою НКРЕКП №3159 від 29.12.2015 року (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року). Платіж в сумі 2461911,60грн, в тому числі ПДВ 410318,60грн. був перерахований Відповідачем Позивачу 22 травня 2017 року за послуги з транспортування газу за період з 28.04.2017 року по 30.04.2017 року.

Сума послуг з транспортування газу за квітень 2017 року за тарифами, встановленими Постановою НКРЕКП №3159 від 29.12.2015 року (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП №2259 від 15.12.2016 року) становить 2051593,00грн. (без ПДВ) та сума ПДВ становить 410318,60грн., що разом становить - 2461911,60грн.

Таким чином, твердження Позивача, що Відповідач не виконав свої зобов'язання з оплати послуг з транспортування газу за квітень 2017 року є необґрунтованими.

З огляду на викладене, у задоволені позову в частині стягнення 38147882,58 грн. заборгованості слід відмовити, а оскільки вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 84627,44 грн. та пені в розмірі 710507,37 грн. є похідними, то в цій частині позову також слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 05.12.2017р.

Суддя О.А. Демешин

Суддя О. В. Цісельський

Суддя С.В. Літвінов