ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 р. Справа № 909/995/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б.В. , секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул.Б.Хмельницького, 59А,м. Івано-Франківськ,76007

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" вул. Індустріальна,34,м. Івано-Франківськ,76014

про викладення п. 4.1.15, 5.4 та додатку № 3 Договору про транспортування теплової енергії викласти в редакції, запропонованій позивачем

за участю:

Від позивача : ОСОБА_1 (довіреність від 06.09.17) - представник

Від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 25.09.17) - представник

ОСОБА_3 (довіреність від 20.10.17) - представник

ВСТАНОВИВ:

Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про викладення п. 4.1.15, 5.4 та додатку № 3 Договору про транспортування теплової енергії викласти в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою суду від 24.10.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2017.

Ухвалою суду від 07.11.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 23.11.2017.

23.11.2017 судом оголошено перерву в судовому засіданні на 01.12.2017.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердили, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечують з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

11 вересня 2017 позивач направив на адресу відповідача проект договору про транспортування теплової енергії для погодження та підпису.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ , він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої ст. 181 ГК України і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

02 жовтня 2017 позивачем отримано два примірники підписаного договору про транспортування теплової енергії та два примірники протоколу розбіжностей до даного договору.

В протоколі розбіжностей до договору про транспортування теплової енергії відповідач не погоджується з редакцією п. 4.1.15, 4.1.17 та 5.4 договору та пропонує викласти їх та преамбулу договору , п. реквізити сторін, пункт "На сторінках договору" і додаток № 3 до договору в редакції ТОВ "СТЕК".

Відповідно до п. 5 ст. 181 ГК України сторона яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов"язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами) - п. 6. ст. 181 ГК України.

Позивач погоджується з редакцією п. 4.1.17 преамбули договору, п. реквізити сторін, пункту "На сторінках Договору" в редакції відповідача, що оформлено відповідним протоколом узгодження розбіжностей до договору про транспортування теплової енергії.

Згідно з ч. 7 ст. 181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов"язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у визначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Позивач не погоджується з редакцією п. 4.1.15, 5.4 та додатком № 3 Договору про транспортування теплової енергії відповідачу.

У відповідності до п. 6.3.64 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71, випробування з визначення теплових і гідравлічних втрат у теплових мережах здійснюються з періодичністю один раз на 5 років за програмою, затвердженою технічних керівником організації, що експлуатує теплову мережу і погодженою технічним керівником ДТ.

Випробування на розрахункову температуру теплоносія, а також визначення теплових і гідравлічних втрат здійснюється спеціалізованою організацією.

Щодо дати проведення енергоаудиту 01.02.2018, слід зазначити, що встановлювати договором дату проведення робіт з випробування здійснюються спеціалізованою організацією на підставі замовлення на проведення таких робіт, їх об"ему і може вказати приблизні терміни виконання робіт.

Сторін договору зобов"язують провести спільні випробування з визначення теплових і гідравлічних втрат у теплових мережах і витрати за виконання робіт спеціалізованою організацією повинні бути покладені на обидві сторони Договору пропорційно до мереж.

ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" не погоджується з п. 5.4. Договору в редакції відповідача згідно протоколу розбіжностей до Договору про транспортування теплової енергії, тому що він містить посилання на Додаток № 3 до Договору "Визначення та розподіл понаднормативних втрат теплової енергії".

Додатком № 3 "Реєстр мереж Теплотранспортуючої організації, якими транспортується теплова енергія, що виробляється Теплогенеруючою організацією" проекту Договору в редакції позивача, підписаним обома сторонами та скріпленим печаткою, передбачено перелік мереж, якими транспортується теплова енергія, а саме перелік розподільчих теплових мереж та мереж гарячого водопостачання. Додаток є необхідним для розрахунку нормативних втрат в мережах Теплотранспортуючої організації, якими транспортується теплова енергія, яка виробляється Теплогенеруючою організацією та при розрахунку відповідачем планового виробітку теплової енергії для визначення кількості природного газу, необхідної для планового виробітку теплової енергії , розрахунку тарифу на виробництво теплової енергії.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно з приписами частини третьої статті 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 ЦК України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, вимоги позивача є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати в зв"язку з розглядом справи, а саме: 1600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про викладення п. 4.1.15, 5.4 та додатку № 3 Договору про транспортування теплової енергії викласти в редакції, запропонованій позивачем, задовольнити.

Викласти п. 4.1.15, 5.4 та додаток № 3 Договору про транспортування теплової енергії в такій редакції:

п. 4.1.15 договору: Сторони зобов"язуються провести спільні випробування з визначення теплових і гідравлічних втрат у теплових мережах (енергоаудит) по мережах якими транспортується теплова енергія від котельні на вул. Індустріальна, 34 до споживачів Теплогенеруючої організації, за програмою, затвердженою технічними керівниками організацій, що експлуатують теплові мережі і погодженою технічним керівником джерела теплопостачання (згідно п. 6.3.64 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 р. №71). Такий енергоаудит має бути замовлений у одній організації, яка має право проведення та виконання робіт з енергоаудиту.

п. 5.4 Договору: Відшкодування вартості витоків телоносія в Мережах Теплотранспортуючої організації здійснюється відповідно до порядку, Встановленого Додатком № 2 до цього Договору, які є його невід"ємною частиною, на підставі Акту/Актів про наявність витоків теплоносія.

На суму вартості витоків теплоносія, Теплотранспортуюча організація зменшує Теплогенеруючій організації розмір плати за транспортування теплової енергії за звітний місяць, що відображається у рахунку, а у разі перевищення вартості витоків теплоносія по відношенню до вартості наданих послуг, Теплотранспортуюча організація протягом 3-х робочих днів сплачує Теплогенеруючій організації різницю суми між вартістю витоків та сумою наданих послуг відповідного звітного місяця на підставі виставленого рахунку Теплогенеруючої організації .

Додаток № 3 Договору: "Реєстр мереж Теплогенеруючої організації , якими транспортується теплова енергія, що виробляється Теплогенеруючою організацією".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б.Хмельницького, 59-а, м. Івано-Франківськ, 76009, ) 1600 грн. (тисячу шістсот грн.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.12.17

Суддя Деделюк Б.В.