КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" листопада 2017 р. Справа №910/19259/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола"

в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни

на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2017

у справі № 910/19259/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хауленд"

про стягнення 482 746,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у справі № 910/19259/17 відмовлено заявнику в задоволенні вимоги про відстрочення сплати судового збору; позовну заяву та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд відстрочити апелянту сплату судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у справі № 910/19259/17 та направити справу до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.п.7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Представник апелянта разом з апеляційною скаргою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому клопоче про відстрочення Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни сплати судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у справі № 910/19259/17.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на важке фінансове становище та відсутність коштів для сплати судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола", яке постановою господарського суд Рівненської області від 11.07.2017 у справі № 918/362/16 визнано банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, тобто суд фактично встановив неплатоспроможність даного суб'єкта господарювання.

Апелянт не надав суду належних доказів в обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, не конкретизував своїх вимог та не довів обставин, на які послався. Так, обгрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, в даному випадку, крім іншого, необхідно довести наявність можливості сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін, як виключну обставину.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у апелянта коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати, до того ж не доведена можливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатами розгляду даної апеляційної скарги.

Дана позиція суду кореспондується з роз'ясненнями, які викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України". Як визначено у п.3.1, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. В даному випадку необхідно довести також можливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення за результатами розгляду даної апеляційної скарги.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин та є правом, а не обов'язком суду щодо відстрочки сплати судового збору.

Так, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Відтак, перебування боржника в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство не є беззаперечною підставою для відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Оцінивши доводи заявника, що наведені в обґрунтування поважності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів, враховуючи положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 129 Конституції України, в якій як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, не знаходить правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни про відстрочення сплати судового збору. А тому вказане клопотання, заявлене в даній апеляційній скарзі, відхиляється судовою колегією.

Отже, в даному випадку апелянтом судовий збір не сплачено у встановленому розмірі та порядку відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у даній справі судовою колегією не розглядається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, п. 3 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське зернопереробне підприємство "Стодола" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2017 у справі № 910/19259/17 (з доданими до неї документами на 50-ти арк.) повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець