ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2017 р.Справа № 916/2263/17

За позовом: Приватного підприємства "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНК-Логістік"

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності від 10.11.2017 р.;

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Приватне підприємство (далі-ПП) "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ДНК-Логістік" про стягнення заборгованості за договором поставки № 129 від 30.06.2017 р. у розмірі 50 497 грн. 56 коп., пені у розмірі 899 грн. 27 коп., 3 % річних у розмірі 107 грн. 91 коп. та 25 % річних у розмірі 899 грн. 27 коп.

28 листопада 2017р. до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з ТОВ "ДНК-Логістік" заборгованість у розмірі 50 497 грн. 56 коп., пеню у розмірі 3 752 грн. 04 коп., 3 % річних у розмірі 431 грн. 65 коп., 25 % річних у розмірі 3 597 грн. 09 коп., інфляційні нарахування у розмірі 1 565 грн. 42 коп. та штрафу у розмірі 5 049 грн. 76 коп.

Представник позивача уточнену позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "сплив строк зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув матеріали справи та заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

30 червня 2017р. між ПП "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек" (Постачальник) та ТОВ "ДНК-Логістік" (Покупець) був укладений Договір поставки №129 (далі-Договір), в порядку та на умовах якого Постачальник зобовязується проводити поставку (продаж) Покупцю у власність (повне господарське відання) товар окремими партіями відповідно до замовлення Покупця, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах, передбачених цим Договором. Під товаром у цьому Договорі розуміється: канцелярські товари та папір (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах Постачальника: рахунку на оплату та/або видаткових накладних, які після їх оформлення сторонами мають юридичну силу специфікації у розумінні ст.266 Господарського кодексу України , та є невідємною частиною цього Договору .

Сторони домовилися, що даний Договір вступає в силу з дати його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками обох сторін і діє до 29 грудня 2017р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором (п.11.1 Договору).

Згідно з розділом 2 Договору ціна одиниці товару за цим Договором визначається згідно прайс листів Постачальника на день погодження заявки Покупця. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видаткових накладних на кожну окрему партію товару, які невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до розділу 3 Договору постачання товару здійснюється згідно заявок (замовлень) Покупця. Покупець подає письмову заявку на постачання товару із зазначенням переліку, кількості та умов поставки товару. Заявка надсилається Постачальнику на електронну адресу, шляхом передачі факсу або усно. Поставка товару здійснюється відповідно до заявок Покупця в термін 5 робочих днів з дня погодження заявки. Датою поставки (передачі) товару Постачальника у власність Покупця є дата зазначена у накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару). Товар вважається поставленим Постачальником та переданим у власність Покупця на умовах СРТ з моменту передання товару перевізнику і не потребує підписання між сторонами цього Договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність. Фактично оформлені відповідно до вимог діючого законодавства України накладні на відпуск товару є належним підтвердженням права власності Покупця на товар.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата товару згідно цього Договору здійснюється в національній валюті України гривні шляхом безготівкового переказу грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку або за фактом поставки відповідно до видаткової накладної.

Конкретний строк оплати товару з дати фактичної поставки умовами Договору не визначений.

Згідно з п.5.1.1 Договору Постачальник зобовязаний вчасно поставляти Покупцю товар належної якості відповідно до умов цього Договору. Покупець, в свою чергу, зобовязаний прийняти товар та здійснювати оплату за товар в порядку та на умовах цього Договору (п.5.3.2 Договору).

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов Договору за видатковими накладними №ПРИ-001394 від 10.07.2017р. на суму 5 625 грн. 06 коп. (в т.ч. ПДВ 937 грн. 51коп.), № ПРИ-001395 від 10.07.2017р. на суму 5 472 грн. 12 коп. ( в т.ч. ПДВ 912 грн. 02 коп.), №ПРИ-001396 від 10.07.2017р. на суму 5 900 грн. 16 коп. (в т.ч. ПДВ 983 грн. 36 коп.), №ПРИ-001397 від 10.07.2017р. на суму 3 614 грн. 94 коп. (в т.ч. ПДВ 602 грн. 49 коп.), №ПРИ-001398 від 10.07.2017р. на суму 4 602 грн. 66 коп. (в т.ч. ПДВ 767 грн. 11 коп.), №ПРИ-001399 від 10.07.2017р. на суму 6 384 грн. 42 коп. (в т.ч. ПДВ 1 064 грн. 07 коп.), №ПРИ-001400 від 10.07.2017р. на суму 6 111 грн. 36 коп. (в т.ч. ПДВ 1 018 грн. 56 коп.), №ПРИ-001401 від 10.07.2017р. на суму 6 174 грн. 78 коп. (в т.ч. ПДВ 1 029 грн. 13 коп.), №ПРИ-001402 від 10.07.2017р. на суму 6 612 грн. 06 коп. (в т.ч. ПДВ 1 102 грн. 01 коп.), підписаними та скріпленими печатками обох сторін, він поставив Покупцю товар канцелярські товари, на загальну суму 50 497 грн. 56 коп. Строк оплати кожної партії товару вказаний у видаткових накладних - 12 серпня 2017р. Але, поставлений товар Покупцем оплачено не було.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати отриманого товару позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 50 497 грн. 56 коп.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п.8.9 Договору за порушення строків оплати (грошового зобовязання) Покупець за вимогою Постачальника зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення (ст.625 ЦК України); пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу , у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який начисляється пеня, за кожний день такого прострочення, а також 25 % річних за користування грошовими коштами (ст.536 ЦК України).

На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 1 565 грн. 42 коп., пеню у розмірі 3 752 грн. 04 коп. за період з 13.08.2017р. по 24.11.2017р. , 25 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 3 597 грн. 09 коп., які просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу додатково 3 % річних у розмірі 431 грн. 65 коп., які також просить стягнути з відповідача.

Також, позивач зазначає, що відповідно до п.8.10 Договору у разі прострочення Покупцем суми оплати на строк, що перевищує 60 днів, Покупець зобовязується сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 10% фактично поставленого, але не сплаченого товару. Таким чином, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 5 049 грн. 76 коп., який також просить стягнути з відповідача.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2017р. між ПП "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек" (Постачальник) та ТОВ "ДНК-Логістік" (Покупець) був укладений Договір поставки №129, в порядку та на умовах якого Постачальник зобовязується проводити поставку (продаж) Покупцю у власність (повне господарське відання) товар окремими партіями відповідно до замовлення Покупця, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах, передбачених цим Договором. Під товаром у цьому Договорі розуміється канцелярські товари та папір (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах Постачальника: рахунку на оплату та/або видаткових накладних, які після їх оформлення сторонами мають юридичну силу специфікації у розумінні ст.266 Господарського кодексу України , та є невідємною частиною цього Договору .

Згідно з розділом 2 Договору ціна одиниці товару за цим Договором визначається згідно прайс листів Постачальника на день погодження заявки Покупця. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видаткових накладних на кожну окрему партію товару, які невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата товару згідно цього Договору здійснюється в національній валюті України гривні шляхом безготівкового переказу грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку або за фактом поставки відповідно до видаткової накладної.

Згідно з п.5.3.2 Договору Покупець зобовязаний прийняти товар та здійснювати оплату за товар в порядку та на умовах цього Договору .

За матеріалами справи, на виконання умов Договору позивач за видатковими накладними №ПРИ-001394 від 10.07.2017р. на суму 5 625 грн. 06 коп. (в т.ч. ПДВ 937 грн. 51коп.), № ПРИ-001395 від 10.07.2017р. на суму 5 472 грн. 12 коп. ( в т.ч. ПДВ 912 грн. 02 коп.), №ПРИ-001396 від 10.07.2017р. на суму 5 900 грн. 16 коп. (в т.ч. ПДВ 983 грн. 36 коп.), №ПРИ-001397 від 10.07.2017р. на суму 3 614 грн. 94 коп. (в т.ч. ПДВ 602 грн. 49 коп.), №ПРИ-001398 від 10.07.2017р. на суму 4 602 грн. 66 коп. (в т.ч. ПДВ 767 грн. 11 коп.), №ПРИ-001399 від 10.07.2017р. на суму 6 384 грн. 42 коп. (в т.ч. ПДВ 1 064 грн. 07 коп.), №ПРИ-001400 від 10.07.2017р. на суму 6 111 грн. 36 коп. (в т.ч. ПДВ 1 018 грн. 56 коп.), №ПРИ-001401 від 10.07.2017р. на суму 6 174 грн. 78 коп. (в т.ч. ПДВ 1 029 грн. 13 коп.), №ПРИ-001402 від 10.07.2017р. на суму 6 612 грн. 06 коп. (в т.ч. ПДВ 1 102 грн. 01 коп.), підписаними та скріпленими печатками обох сторін, поставив Покупцю товар канцелярські товари, на загальну суму 50 497 грн. 56 коп. Строк оплати кожної партії товару вказаний у видаткових накладних - 12 серпня 2017р. Але, поставлений товар Покупцем оплачено не було.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення .

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 50 497 грн. 56 коп.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлюється, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.9 Договору за порушення строків оплати (грошового зобовязання) Покупець за вимогою Постачальника зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення (ст.625 ЦК України); пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який начисляється пеня, за кожний день такого прострочення, а також 25 % річних за користування грошовими коштами (ст.536 ЦК України).

Також, відповідно до п.8.10 Договору у разі прострочення Покупцем суми оплати на строк, що перевищує 60 днів, Покупець зобовязується сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 10% фактично поставленого, але не сплаченого товару.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що на підставі пунктів 8.9, 8.10 Договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 3 752 грн. 04 коп., 25 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 3 597 грн. 09 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 565 грн. 42 коп. та штраф у розмірі 5 049 грн. 76 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, встановивши розмір і термін нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобовязання, законодавець передбачив також і право сторін урегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 431 грн. 65 коп. задоволенню не підлягає, оскільки, пунктом 8.9 Договору поставки №129 від 30.06.2017р. передбачено стягнення за порушення строків оплати 25% річних за користування грошовими коштами.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем у справі доказів належного виконання умов Договору поставки №129 від 30.06.2017р. не надано.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

З урахуванням зазначеного, позовна заява Приватного підприємства "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек" є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНК-Логістік" (68803, Одеська обл., Ренійський р-н, м. Рені, вул.25 Чапаївської дівізії буд. 57, , б/р 4 в АТ «ОСОБА_2 ОСОБА_1", м.Київ, МФО 380805) на користь Приватного підприємства "Приватна виробничо-комерційна фірма "Євротек" (21021, м.Вінниця, вул. 600-річчя, 17, , б/р 1216 в ПАТ „Креді ОСОБА_3, м.Київ, МФО 300614) заборгованість у розмірі 50 497 грн. 56 коп., пеню у розмірі 3 752 грн. 04 коп., 25 % річних у розмірі 3 597 грн. 09 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 565 грн. 42 коп., штраф у розмірі 5 049 грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн. 00 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05 грудня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога