ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа № 15/5009/1800/11
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Білошкап О.В., Полякова Б.М.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІТО"
на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 11.08.2017
у справі Господарського суду№ 15/5009/1800/11 Запорізької області
за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішенняПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015
за позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Трейдінг Груп" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІТО" Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіто Трейдінг Груп" звернення стягнення на майно та зобов'язання вчинити певні дії
В судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Суденко Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.09.2016р. заяву публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015р. повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 2 ч. 6 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІТО" з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою від 11 серпня 2017 року Донецький апеляційний господарський суд у справі № 15/5009/1800/11 (судді: Геза Т.Д. - головуючий, Дучал Н.М., Склярук О.І.) відмовив товариству з обмеженою відповідальністю "АВІТО" у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу останнього на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року повернув заявникові на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду апеляційної інстанції, скаржник товариство з обмеженою відповідальністю "АВІТО" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 11 серпня 2017 року у справі № 15/5009/1800/11 та передати справу до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, приписів ст.ст. 22, 53, 93, 97 Господарського процесуального кодексу України, ст. 129 Конституції України.

Заявником касаційної скарги ТОВ "АВІТО" направлено касаційній інстанції клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника у судове засідання, призначене на 22.11.2017.

Вищий господарський суд відхиляє зазначене клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги з наступних підстав.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом з метою реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи. З врахуванням приписів ст. 77 ГПК України та вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України щодо повноважень касаційної інстанції та меж перегляду справи в касаційній інстанції, суд не вбачає у наведених заявником обставин об'єктивної перешкоди для касаційного перегляду судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга була направлена скаржником 15 березня 2017 року, тобто з пропуском встановленого п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали від 12 вересня 2016 року. Клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку мотивоване тим, що 01.09.2015 постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 15/5009/1800/11 апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 15/5009/1800/11 - без змін, тобто набрало законної сили 01.09.2015 року. Натомість, позивач ПАТ "Промінвестбанк" подає заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, при цьому в кожному випадку з недоліками щодо її прийнятності.

Згідно зі ст. 53 ГПК України суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку. При цьому, виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції 12 вересня 2016 року. При цьому, оскаржувана ухвала в електронному вигляді була розміщена на загальнодоступному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 14 вересня 2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Проте, як встановлено апеляційним господарським судом, апеляційна скарга не містить жодних конкретних причин поважності пропуску строку для подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, якою повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка була подана іншою особою - ПАТ "Промінвестбанк".

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду щодо недоведеності наявності об'єктивно непереборних, що не залежать від волевиявлення заявника, обставин, що перешкоджали скаржнику подати апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 вересня 2017 року у справі № 15/5009/1800/11 в строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Заявником не наведено жодних обставин, пов'язаних з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій, а також не надано належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження протягом більш як 6 місяців з дня винесення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до усталеної практики Суду право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 N 23436/03).

Таким чином, необхідною передумовою здійснення стороною права на апеляційне оскарження є обізнаність з рішенням суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення в апеляційному порядку, як того вимагає пункт 3 частини першої статті 94 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, скаржник мав об'єктивну можливість відстежувати хід провадження у справі № 15/5009/1800/11, а також оскарження ухвал в передбаченому процесуальним законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено скаржнику у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги з огляду на відсутність поважних причин його пропуску.

У зв'язку з чим ухвала апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111-11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АВІТО" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 11 серпня 2017 року у справі № 15/5009/1800/11 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді О.В. Білошкап

Б.М. Поляков