РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"27" листопада 2017 р. Справа № 918/545/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Грязнов В.В. ,

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж"

на рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р.

у справі № 918/545/17 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко"

до відповідачів:

1) ОСОБА_2 підприємства Фірми "Алрі",

2) ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж"

про стягнення заборгованості в сумі 427 077 грн. 26 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача ОСОБА_2 підприємства Фірми "Алрі": не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж": не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р. у справі № 918/545/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" до відповідачів ОСОБА_2 підприємства Фірми "Алрі" та ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж" про стягнення заборгованості в сумі 427 077 грн. 26 коп., задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 підприємства фірми "Алрі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" 1000 грн. заборгованості за договором поруки від 30.11.2016р. №1. Стягнуто з ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" 394 296 грн. 17 коп. основного боргу, 24 698 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 7 082 грн. 31 коп. 3% річних та 6 406 грн. 14 коп. витрат по оплаті судового збору. У решті позовних вимог в частині стягнення 00 грн. 53 коп. 3% річних відмовлено.

При прийнятті вищевказаного рішення, місцевий суд виходив з того, що 28 листопада 2016р. між ОСОБА_1 виробничим підприємством "Енергомонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" був укладений договір будівельного підряду №28/11.

Місцевим судом також було враховано, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем було виконано комплекс робіт по будівництва на загальну суму 535296,17 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справ доказами.

В свою чергу, відповідачем не було належним чином виконано свої договірні зобов'язання, останній провів лише часткову проплату виконаних робіт в сумі 140000 грн. У зв'язку із зазначеним, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 395296,17 грн.

Враховуючи положення чинного законодавства, укладеного між сторонами договору будівельного підряду та встановлені обставини справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж".

Також, суд першої інстанції стягнув з відповідача інфляційні втрати в заявленому позивачем розмірі в сумі 24 698 грн. 25 коп., водночас здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір 3% річних становить 7 082 грн. 31 коп., при заявленому 7 082 грн. 84 коп. Враховуючи наявність неточностей у розрахунку позивача 3% річних, суд стягнув з відповідача 3% річних в сумі - 7 082 грн. 31 коп.

Крім того, суд першої інстанції визнав позовні вимоги, в частині стягнення 1000 грн. з поручителя ОСОБА_2 підприємства фірми "Алрі", такими, що відповідають нормам законодавства та умовам договору поруки №1 від 30.11.2016р.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, відповідач - Колективне виробниче підприємство "Енергомонтаж" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р. у справі № 918/545/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник пояснює, що на виконання Договору будівельного підряду №28/11 від 28.11.2016 року, підрядником ТОВ "Комфорт-Еко" було виконано будівельні роботи на суму 535296,17 грн.

Зазначає, що КВП "Енергомонтаж" перерахувало ТОВ "Комфорт-Еко" 28.11.2016 р. - 100000 грн. авансу, і в подальшому 15.12.2016р. - 40000 грн. оплати за будівельні роботи.

Звертає увагу суду, що п.3.2 Договору будівельного підряду передбачено, що розрахунок за виконані роботи проводиться Замовником на підставі Актів форми №КБ-2в та форми КБ-3.

Наголошує, що підставою для розрахунків між сторонами є Довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, що передбачено як умовами договору, так і нормами законодавства, зокрема Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, Правилами визначення вартості будівельних робіт.

Зазначає, що позивачем було надано суду лише Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, проте не було надано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Скаржник констатує, що позовні вимоги ТОВ "Комфорт-Еко" щодо стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними, такими, що не підтверджені належними доказами, з огляду на що просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" 24.11.2017р. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просить рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р. у справі № 918/545/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж" без задоволення.

На спростування доводів апеляційної скарги вказує, що підставою проведення остаточних розрахунків між сторонами є підписання актів приймання-передачі.

Пояснив, що між сторонами було підписано акт за формою КБ-2в, яким підтверджено виконання будівельних робіт на суму 535296,17 грн.

Констатував, що відсутність довідки КБ-3 не спростовує факту виконання робіт по договору будівельного підряду №28/11 від 28.11.2016р. та не дає підстав відповідачу для ухилення від оплати виконаних робіт.

Підсумував, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В судове засідання 27.11.2017 року скаржник та Приватне підприємство Фірма "Алрі" явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що всі учасники судового процесу були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду 27.11.2017 року заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як стверджується матеріалами справи, 28 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" (надалі - Підрядник) та ОСОБА_1 виробничим підприємством "Енергомонтаж" (надалі - Замовник) було укладено договір будівельного підряду №28/11 (а.с. 12-15), відповідно до якого підрядник зобовязується виконати комплекс робіт по будівництву: Озерецької ЗОШ І-ІІ ст. в с. Озерці Володимирецького р-ну Рівненської області (надалі іменуються "роботи"), відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується оплатити їх.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість робіт, яка підлягає оплаті визначається на підставі динамічної договірної ціни (Додаток №1) і становить 551 149,92 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 3.1. договору розрахунки за чинним договором здійснюються замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника в наступному порядку та терміни:

- аванс на виконання робіт у розмірі 100 000,00 грн.;

- в подальшому розрахунки здійснюються за фактично виконані роботи щомісячно на підставі обємів виконаних робіт, згідно актів форми КБ-2в та форми КБ-3.

Відповідно до п.3.2 договору розрахунки за виконані роботи проводяться замовником щомісячно на підставі актів форми №КБ-2в та форми №КБ-3, які складаються і підписуються в двох примірниках та передаються замовникові станом на 25 число місяця, не пізніше, як за два останніх робочих дні звітного місяця. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень протягом трьох робочих днів з моменту отримання підписує їх і передає один примірник підрядникові. Розрахунки за чинним договором здійснюються згідно плану фінансування, що є невідємною частиною до чинного договору (додаток 2)

Строк виконання підрядних робіт визначено п.4.1 договору - до 31.12.2016 року.

Відповідно до п. 6.8. договору підрядник має право вимагати оплати виконаних робіт на умовах визначених вказаним договором.

Пунктом 6.12. договору встановлено, що замовник зобовязаний здійснити оплату виконаних робіт за умови відсутності претензій щодо їх якості та кількості.

Додатком №2 до Договору підряду №28/11 від 28 листопада 2016 року сторони погодили план фінансування робіт по обєкту (а.с. 16).

Договір та додаток до договору підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" у строки визначені у договорі підряду, було виконано роботи на обєкті на загальну суму 535 296 грн. 17 коп. Вказане підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КВ-2в за грудень 2016 року на суму 535 296 грн. 17 коп. (а.с. 57-64).

Акт виконаних робіт форми №КВ-2в за грудень 2016 року підписаний замовником без будь-яких зауважень щодо якості та обсягів виконаних робіт.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що 29.11.2016 року замовник здійснив авансовий платіж Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Еко" у сумі 100000,00 грн. В подальшому 15.12.2016 року, ОСОБА_1 виробничим підприємством "Енергомонтаж" було перераховано на рахунок підрядника грошові кошти в сумі 40000,00 грн. (а.с. 55-56).

При з'ясуванні наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами договором будівельного підряду №28/11 від 28 грудня 2016 року в сумі 394296,17 грн., а також інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів виходила з наступного.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать встановлені обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення договору підряду.

Укладений між сторонами договір, в силу ст. ст. 173-175 ГК України, є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Предметом спору у даній справі є обов'язок замовника та поручителя оплатити виконані позивачем роботи за договором підряду.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами ч.1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтями 837, 853 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно із частиною 4 статті 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником виконаних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Зі змісту п.п.96, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. N668, підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

В пункті 6 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначено, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, у свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Колегія суддів доходить висновку, що відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт, а відсутність Актів за формою КБ-3 не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернень замовника до підрядника з приводу ненадання останнім Актів форми №КБ-3, подібні заперечення також не заявлялись під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того, додатком № 2 до договору підряду № 28/11 від 28.11.2016 р., сторони погодили план фінансування робіт по об'єкту, відповідно до якого сторони погодили фінансування робі по об'єкту, а саме авансовий платіж складає 100000 грн., а розрахунок в сумі 451149,92 грн. мали були проведені після підписання актів виконаних робіт.

Отже, з огляду на часткову сплату КВП «Енергомонтаж» коштів у розмірі 140000 грн. за договором підряду, у замовника наявний обовязок з оплати у сумі - 394296,17 грн., а тому вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню.

Перевіривши зроблений судом першої інстанції розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд апеляційної інстанції доходить висновку про його обґрунтованість та відсутність підстав для скасування рішення у вказаній частині.

З огляду на наведені вище висновки, здійснені за результатами апеляційного провадження у даній справі, судова колегія відзначає, що доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не віднайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, та суперечать положенням чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Крім того, здійснюючи перегляд рішення суду у повному обсязі, колегія суддів доходить висновку про правомірність стягнення з ОСОБА_2 підприємства фірми "Алрі" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 30.11.2016р. №1, оскільки обовязок поручителя відповідати перед ТОВ "Комфорт-Еко" у якості солідарного боржника у разі невиконання ОСОБА_1 виробничим підприємством "Енергомонтаж" зобовязань, що виникли з договору будівельного підряду №28/11 від 28.11.2016 року, передбачено п.п. 2.1,3.1, 4.1, 4.3 договору поруки, і встановлено ст.ст.553, 559 ЦК України.

За наведених вище підстав, колегією суддів не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування рішення суду в порядку статті 104 ГПК України.

Ураховуючи вищевказане, рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р. у справі № 918/545/17 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.17 р. у справі № 918/545/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 виробничого підприємства "Енергомонтаж" - без задоволення.

2. Справу № 918/545/17 повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Олексюк Г.Є.