донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

15.11.2017 справа №905/767/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Не зявився Не зявився Не зявився Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь
на рішення господарського суду Донецької області
від06 червня 2017 р. (повний текст складено та підписано 12.06.2017р.)
у справі№ 905/767/17 (суддя Ніколаєва Л.В.)
за позовомДержавного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м.Одеса
простягнення 29 319,68 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.06.2017р. у справі №905/767/17 позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі стягнення 29 319,68 грн. задоволені у повному обсязі.

Товариством з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь подана апеляційна скарга, відповідно до якої останнє просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства та дійшов помилкового висновку щодо доведеності та обгрунтованості позовних вимог, оскільки укладений між сторонами договір суперечить вимогам Правил користування електричною енергією, а тому у відповідача відсутні підстави для оплати послуг за вказаним договором.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.10.2017р. до участі у розгляді справи в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м.Одеса.

Представники сторін та третя особа наданими їм правом не скористались, в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про спільне використання електричних мереж № 1353-П-ОДФ-15 від 22.10.2015р.

Як зазначає позивач, за наведеним договором останній забезпечував технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача. Вартість наданих послуг у період червеньжовтень 2016року складає 29 319,68грн., що підтверджується актами виконаних робіт, у зв'язку з чим зобов'язання відповідача на заявлену суму, за твердженням позивача, є невиконаним.

Задовольняючи позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь, суд першої інстанції виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за договором про спільне використання електричних мереж № 1353-П-ОДФ-15 від 22.10.2015р. щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 22.10.2015р. між Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) (власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лігос УА (користувач) укладено договір № 1353-П-ОДФ-15 про спільне використання електричних мереж, за умовами якого власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору. Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених додатком № 1 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (п.1.1. договору).

Згідно з умовами п.2.4. договору власник мереж зобовязаний щомісяця до 05 числа наступного за розрахунковим місяцем надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних мереж та один примірник Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), оформлених з боку власника мереж та користувача.

Відповідно до умов п. 4.1. договору користувач зобовязується здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком №4 Порядок розрахунків, відповідно до якого встановлений наступний порядок розрахунків: розрахунковим вважається період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактичну спожиту електроенергію поняття розрахунковий період та календарний місяць вважати прирівняними. Розрахунки за передану електричну енергію проводяться користувачем виключно грошовими коштами на розрахунковий рахунок власника мереж. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок власника мереж. Обсяг фактично переданої за розрахунковий період електричної енергії, визначається за Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до Графіка зняття показів засобів обліку електроенергії (Додаток № 3). Розмір коштів, які має оплатити користувач власнику мереж в розрахунковий період на підставі Акта здачі прийняття робіт (надання послуг) визначається власником мереж як добуток тарифу обґрунтованих фактичних витрат власника мереж на передачу користувачу електричної енергії спільного використання технологічними електричними мережами з урахуванням вартості покупної електроенергії, згідно кошторису адміністрації порту та тарифу ПАТ ЕК Одесаобленерго, який становить 1,5532 грн. станом на 01.10.2015р., на фактично переданий обсяг електричної енергії користувачу за розрахунковий період. Тариф змінюється відповідно до чинного законодавства щомісячно, у разі змін тарифу ПАТ ЕК Одесаобленерго та змін кошторису обґрунтованих витрат власника мереж.

Розрахунковим вважається період з 1 числа розрахункового місяця до такого самого числа наступного місяця; вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання зазначається в додатку № 4 Порядок розрахунків; оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі оформленого Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виставленого власником мереж рахунка не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним періодом. Рахунки направляються користувачу на його фактичну адресу рекомендованим листом з повідомленням вказаним в договорі (п.п. 7.1. 7.4.договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання, скріплення печатками сторін (за наявністю) та укладається на строк до 31.12.2016р. Договір може бути продовженим за взаємним письмовим погодженням сторін. Договір може бути розірваний і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України (п.10.5. договору).

Доказів розірвання, припинення або визнання недійсним спірного договору сторонами не представлено. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин сторони перебували у договірних правовідносинах.

Додатками №№ 1, 2, 3, 4 до договору є Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Перелік місць встановлення розрахункових електролічильників, Графік зняття показань засобів обліку електроенергії, Порядок розрахунків, копії яких наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши укладений договір, з яких виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем на виконання умов договору у період з червня по жовтень 2016р. надано, а відповідачем прийнято послуги з забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами на загальну суму 29 319,68 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0767 від 30.06.2016р. на суму 13 519,15 грн.; № 0891 від 31.07.2016р. на суму 4 683,06 грн.; № 1023 від 31.08.2016р. на суму 589,38 грн.; № 1196 від 30.09.2016р. на суму 5 209,32 грн.; № 1346 від 31.10.2016р. на суму 5 318,77 грн., які підписані обома сторонами без зауважень.

При цьому, вартість наданих послуг визначалась позивачем відповідно до Постанов НКРЕКП № 826 від 24.05.2016р., № 1179 від 24.06.2016р., № 1309 від 22.07.2016р., № 1442 від 19.08.2016р., № 1649 від 27.09.2016р. та на підставі наказів ДП Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту від 31.05.2016р. № 364, від 30.06.2016р. № 455, від 29.07.2016р. № 556, від 30.08.2016р. № 629, від 30.09.2016р. № 755, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 80-95 том 1).

На сплату вартості наданих послуг позивачем виставлено відповідачу наступні рахунки: № 560599 від 01.07.2016р. на суму 13 519,15 грн.; № 560718 від 01.08.2016р. на суму 4 683,06 грн.; № 560840 від 01.09.2016р. на суму 589,38 грн.; № 560962 від 03.10.2016р. на суму 5 209,32 грн.; № 561079 від 01.11.2016р. на суму 5 318,77 грн., частина яких отримана відповідачем нарочно про що свідчить належним чином засвідчена копія витягу з журналу вихідної кореспонденції позивача (а.с. 29 том 1), а частина направлена відповідачу поштою (а.с. 31-32 том 1).

Претензією вих. № 20А.3/6-123 від 08.02.2017р. позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишена без відповіді. Також, разом з зазначеною претензією позивачем повторно надійслано відповідачу рахунки на сплату вартості наданих послуг (а.с. 35).

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено вище, умовами пункту 7.3. договору передбачено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі оформленого Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виставленого власником мереж рахунка не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним періодом.

Отже, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги з забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг не виконав, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви до суду за останнім утворилась заборгованість в розмірі 29 319,68 грн.

Виходячи з наведеного, оскільки відповідачем не надано доказів сплати заборгованості на суму 29 319, 68грн., Товариством з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь допущено порушення вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо належного виконання договірних зобов'язань. Тому, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29 319,68 грн. судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

Доводи відповідача щодо невідповідності укладеного сторонами правочину Правилам користування електричною енергією є передчасними, оскільки по перше, доказів визнання договору про спільне використання електричних мереж № 1353-П-ОДФ-15 від 22.10.2015р. недійсним або неукладеним відповідачем не надано; по друге, відповідач своїми діями підтвердив факт правомірності укладання даного договору, здійснивши оплату наданих позивачем послуг за попередні періоди, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 180,-181, 183, 185-186, 189-190, 193-194 том 1); по третє, факт надання позивачем послуг підтверджується підписаними між сторонами актами.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 06.06.2017р. у справі №905/767/17 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІГОС УА, м.Маріуполь залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 06 червня 2017 р. у справі № 905/767/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Радіонова О.О.

ОСОБА_3