РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017Справа №910/18814/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної О.С. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульсар Бізнес Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлант ЛТД" про стягнення 130 000,00 грн., за участю представників позивача - Ратушного О А., довіреність №б/н, від 10.10.2017 року, відповідача - Танащук Д.А., довіреність №12, від 13.11.2017 року, Біленької М.Я., довіреність №11, від 13.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року до господарського суду м. Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 54 354, 56 грн. та штрафу за прострочення оплати за поставлений товар в розмірі 75 645,44 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленого товару за договором поставки нафтопродуктів №ПБГ-23-2016 від 26.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 15.11.2017 року.

14.11.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в позові у повному обсязі.

24.11.2017 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму штрафу за прострочення оплати за поставлений товар в розмірі 75 645,44 грн. Дана заява прийнята судом до розгляду.

28.11.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в позові про стягнення штрафу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пульсар Бізнес Груп" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айлант ЛТД" (надалі - покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №ПБГ-23-2016 (надалі - договір), згідно умов якого постачальник зобов'язується передати в погоджені сторонами строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти (бензин автомобільний, дизельне паливо), іменовані далі за текстом - «товар» (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору поставка товару здійснюється окремими партіями за заявками покупця, на підставі яких постачальник виставляє рахунок фактуру на оплату кожної партії товару. Номенклатура, кількість, ціна товару визначається у видаткових накладних на поставку кожної партії товару.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна на товар є договірною та визначається на кожну партію поставки товару в рахунках-фактурах постачальника та видаткових накладних (специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе ПДВ. Крім того, ціна є динамічною і може бути змінена постачальником у разі зміни курсу валют, вартості товару на ринку нафтопродуктів тощо.

Пунктом 4.2. договору обумовлено, що загальна ціна договору складається із суми цін всіх партій товару (зазначених в рахунках-фактурах, видаткових накладних, специфікаціях), поставленого протягом строку дії договору.

Згідно п. 4.3. договору сторони домовились, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати.

Відповідно до п. 5.5. договору простроченням платежу також вважається відсутність оплати товару на момент його поставки.

Поясненнями позивача, частково - відповідача, а також видатковими накладними №69 від 26.04.2017 року, №82 від 12.05.2017 року, №100 від 29.05.2017 року, №105 від 02.06.2017 року, №122 від 20.06.2017 року, №133 від 03.07.2017 року, № 145 від 13.07.2017 року, №169 від 28.07.2017 року, №177 від 09.09.2016 року, №228 від 24.11.2016 року, №4 від 20.01.2017 року, №224 від 08.11.2016 року, які містяться в матеріалах справи підтверджується той факт, що позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 395 666,76 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару у строк визначений умовами договору.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем у строк передбачений умовами п.п. 4.3., 5.5 договору відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 5.4. договору, при простроченні платежу за отриманий товар покупець сплачує штраф постачальникові у розмірі 45% від суми заборгованості. Також покупець сплачує 36% відсотків річних як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за поставлений товар, позивачем нараховано 75 645,44 грн. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення 75 645,44 грн. штрафу у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленого товару на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судом дана належна оцінка відзивам відповідача на позовну заяву, водночас посилання відповідача на той факт, що покупець не міг оплатити товар в день його поставки і позивач був про це проінформований є необгрунтованими, оскільки у випадку неможливості оплати товару, відповідач, у свою чергу, не був позбавлений можливості відмови у його прийнятті, між тим зазначений товар був прийнятий відповідачем, що підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Посилання відповідача у відзиві на те, що договір підписаний неналежними особами (неправильно вказане прізвище директора відповідача: зазначено ОСОБА_4, тоді як директором відповідача був на момент підписання договору і залишається ОСОБА_5), а тому він не може мати юридичної сили та бути підставою для стягнення з відповідача штрафних санкцій є необґрунтованими, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач поставив відповідачеві товар згідно умов договору, за який останній розрахувався, а отже - договір вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України та є підставою для виникнення у його сторін зобов'язань за ним.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлант ЛТД" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 27 А; код 19028254) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульсар Бізнес Груп" (04209, м. Київ, вул. Богатирська, 9, оф.95,ДОК7.; код 39208131) штраф у розмірі 75 645 (сімдесят п'ять тисяч шістсот сорок п'ять) грн. 44 коп. та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.12.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна