ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р.Справа № 916/2400/17

За позовом: Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, в особі 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лосєвої Марії Юхимівни

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості, повернення та виселення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Закернична І.П., посвідченням №031666 від 26.01.2015р.;

від позивача (Фонду державного майна України по Одеській області): Кравченко Ю.В., за довіреністю №48 від 29.12.2016р.;

від позивача (3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій): Голубович М.В. за довіреністю №14, від 13.12.2016р.;

від відповідача: Головченко Н.А, за довіреністю від 02.04.2016р.

СУТЬ СПОРУ: 04.10.2017р. до господарського суду Одеської області від Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, в особі Бази ресурсного забезпечення та аварійно-рятувальних робіт державної служби України з надзвичайних ситуацій, надійшла позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд:

1. Розірвати договір оренди державного нерухомого майна від 05.04.2016 укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та фізичною особою-підприємцем Лосєвою М.Ю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лосєвої М.Ю. (66410, АДРЕСА_1, ІК НОМЕР_1) до Державного бюджету України (отримувач УК у Приморському районі м.Одеса, 38016923, банк отримувач ГУДКСУ в Одеській області, р/р 0008, МФО 828011, ККД 22080100) заборгованість по орендній платі в сумі 15116,90 (п'ятнадцять тисяч сто шістнадцять гривень дев'яносто копійок) гривень.

3. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця Лосєву М.Ю. повернути державі в особі бансоутримувача - Бази ресурсного забезпечення та аварійно-рятувальних робіт Державної служби України з надзвичайних ситуацій державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що розташовані в одноповерховій будівлі №121 колишньої офіцерської їдальні (інв. №10310002, реєстровий №33113264.1.ЖОГЮНФ645) загальною площею 207,7 кв.м., за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове, вартість якого становить 245 917, 00 гривень.

4. Виселити Фізичну особу підприємця Лосєву Марію Юхимівну, з державного нерухомого майна, а саме, з нежитлових приміщень, що розташовані в одноповерховій будівлі №121 колишньої офіцерської їдальні загальною площею 207,7 кв.м., за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове.

5. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 7115,5 грн. на розрахунковий рахунок № 0564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 (юридична та поштова адреса: 65026, м. Одеса, вул.Пушкінська, 3, тел. 7319800, неприбуткова організація) в квитанції обов'язково зазначити призначення платежу: повернення судових витрат по сплаті судового збору за позовом Котовської місцевої прокуратури Одеської області до ФОП Лосєвої М.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.10.2017р. порушено провадження по справі №916/2400/17.

24.10.2017р. від Фізичної особи-підприємця Лосєвої Марії Юхимівни надійшло клопотання про припинення провадження по справі відповідно до якого відповідач зазначає, що ним, в процесі розгляду справи (10.10.2017р.) було погашено суму основної заборгованості в розмірі 15116,90грн. яка є предметом розгляду справи, 2945,46грн. орендної плати за жовтень, в тому числі і штрафні санкції в сумі 1671,54грн., що підтверджується квитанціями на оплату, у зв'язку з чим просить суд припинити провадження по справі №916/2400/17 на підставі ст. 80 ГПК України.

25.10.2017р. від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області надійшов звіт про стан надходження коштів до бюджету у термін від 12.08.2017р. по 12.10.2017р., відповідно до якого Фізична особа-підприємець Лосєва Марія Юхимівна не має заборгованості перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області.

06.11.2017р. від Котовської місцевої прокуратури Одеської області надійшла заява про припинення провадження по справі на підставі ст. 80 ГПК України, яке вмотивовано тим, що відповідачем погашено суму основної заборгованості в тому числі і штрафні санкції.

13.11.2017р. від Фізичної особи-підприємця Лосєвої Марії Юхимівни надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд припинити провадження по справі у зв'язку з повною оплатою основної заборгованості та штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Одеської області 27.11.2017р. заяву 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій в порядку ст. 25 ГПК України по справі №916/2400/17 - задоволено; здійснено процесуальне правонаступництво по справі №916/2400/17, замінивши Базу ресурсного забезпечення та аварійно-рятувальних робіт державної служби України з надзвичайних ситуацій (с.Жеребкове, Ананьївський район, Одеська область, 66410 Код ) на 3 Спеціальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (с.Жеребкове, Ананьївський район, Одеська область, 66410 Код ).

27.11.2017р. від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області надійшла заява про припинення провадження по справі №916/2400/17 на підставі п.1 ч. 1-1 ст. 80 ГПК України.

27.11.2017р. від 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій до господарського суду Одеської області надійшла заява, відповідно до якої, 3 Спеціальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій надає згоду на припинення провадження по справі.

У судовому засіданні 27.11.2017р. представник 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій усно заявив клопотання про припинення провадження по справі.

У судовому засіданні 27.11.2017р. представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області усно заявив відмову від позову та просив припинити провадження по справі №916/2400/17 на підставі п.1 ч. 4 ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні 27.11.2017р. представник Котовської місцевої прокуратури Одеської області підтримав клопотання про припинення провадження в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Лосєвої Марії Юхимівни 15116,90грн. основної заборгованості по договору, однак категорично заперечував, з приводу припинення провадження по справі в частині розірвання договору, повернення майна та виселення, оскільки предмет спору не перестав існувати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. клопотання Котовської місцевої прокуратури Одеської області про припинення провадження по справі в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України - задоволено частково; провадження у справі №916/2400/17 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Лосєвої М.Ю. (66410, АДРЕСА_1, ІК НОМЕР_1) до Державного бюджету України (отримувач УК у Приморському районі м. Одеса, 38016923, банк отримувач ГУДКСУ в Одеській області, р/р 0008, МФО 828011, ККД 22080100) заборгованість по орендній платі в сумі 15116,90 (п'ятнадцять тисяч сто шістнадцять гривень дев'яносто копійок) гривень - припинено; в решті вимог Котовської місцевої прокуратури Одеської області викладених в клопотанні про припинення провадження по справі - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. у задоволенні нлопотання Фізичної особи-підприємця Лосєвої Марії Юхимівни про припинення провадження по справі в порядку ст. 80 ГПК України - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. у задоволенні заяви 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, щодо припинення провадження по справі №916/2400/17 на підставі в порядку ст. 80 ГПК України - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області по справі №916/2400/17 на підставі в порядку ст. 80 ГПК України - відмовлено.

У судовому засіданні 27.11.2017р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

05.04.2016р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (регіональне відділення ФДМУ по Одеській області) та Фізичною особою-підприємцем Лосєвою Марією Юхимівною (ФОП Лосєва М.Ю.) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 09.

Відповідно до умов зазначеного договору № 09 (п.п.1.1) та згідно з актом приймання-передачі майна від 05.04.2016р., регіональне відділення ФДМУ по Одеській області (Орендодавець) передало, а ФОП Лосєва М.Ю. (Орендар) прийняла у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що розташовані в одноповерховій будівлі №121 колишньої офіцерської їдальні (інв. №10310002, реєстровий №33113264.1.ЖОГЮНФ645) загальною площею 207,7 кв.м., за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове, що обліковується на балансі Бази ресурсного забезпечення та аварійно-рятувальних робіт Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно звіту про незалежну оцінку, що була проведена ПП «Аркада Юг» станом на 31.01.2016р. та становить 245 917, 00 гривень.

Орендна плата за використання вказаного майна визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів № 786 від 04.10.1995 (зі змінами внесеними Постановою КМУ №699 від 18.05.1998), Постановою КМУ №75 від 19.01.2000 та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - 2455,45 гривень. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Згідно п. 3.6. договору орендна плата перераховується Орендарем до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісячно до 12 числа місяця, наступним за звітним відповідно до пропорцій розподілу. Відповідно до умов договору Орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до умов п.5.1.2. договору оренди № 09, ФОП Лосєва М.Ю. зобов'язана своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету, але як зазначає прокуратура в порушення вищевказаних вимог орендна плата не сплачувалась своєчасно, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 14310,65 грн., яка утворилась за період з 13.01.2017р. по 31.08.2017р.

Згідно п.3.7. Договору оренди, якщо орендна плата перераховується несвоєчасно, або не в повному обсязі, то Орендарем сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочки, включаючи день оплати, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені, а саме наявності боргу.

За період прострочення сплати основного платежу з 12.12.2016 по 31.08.2017, боржнику нараховано пеню в сумі 1243,85 гривень.

Таким чином, як зазначає представник прокуратури, на момент подання позовної заяви, у зв'язку з неналежним виконанням Орендарем вказаних зобов'язань та не перерахуванням орендної плати за використання державного майна у відповідача виникла прострочена заборгованість з орендної плати перед державним бюджетом за період оренди з 12.01.2017 по 31.08.2017 включно, в сумі 14310,65 грн. та заборгованість зі сплати пені в сумі 806,25 грн., а всього на суму 15116,90 грн.

Прокуратура звертає увагу, що несвоєчасне перерахування ФОП Лосєвою М.Ю. орендної плати за використання державного майна відповідно до умов договору оренди від 05.04.2016 є порушенням ст.ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з вимогами яких орендар зобов'язаний вносити оренду плату своєчасно та в повному обсязі та незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до підпункту «г» п. 9.4 договору № 09 передбачено право вимагати розірвання договору оренди в односторонньому порядку та (або) відшкодування збитків, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом 3-х місяців підряд або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Відповідно до матеріалів справи, в процесі розгляду справи (10.10.2017р.) ФОП Лосєва М.Ю. повністю погасила заборгованість по орендній платі в сумі 15116,90 (п'ятнадцять тисяч сто шістнадцять гривень дев'яносто копійок) гривень, яка є предметом розгляду справи, 2945,46грн. орендної плати за жовтень, в тому числі і штрафні санкції в сумі 1671,54грн., що підтверджується квитанціями на оплату.

Однак, підтримуючи позовні вимоги в частині розірвання договору, повернення майна та виселення представник прокуратури звернув увагу суду, на те що відповідач не сплачував орендну плату протягом більше трьох місяців а саме: грудень 2016р., січень 2017р., лютий 2017р., березень 2017р., квітень 2017., травень 2017р., червень 2017р., та липень 2017р., а тому на думку прокуратури є всі підстави для розірвання договору повернення майна та виселення.

Отже, враховуючи викладені обставини прокуратура звернулась до господарського суду Одеської області з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів держави.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів державних органів.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Судом встановлено, що позивачі не ініціювали питання звернення до суду за захистом порушених прав, а тому посилаючись на оціночну дефініцію «Інтересів держави», а також враховуючи неналежне виконання позивачами своїх обов'язків прокурор подав до Господарського суду Одеської області відповідний позов.

Що стосується розірвання договору оренди суд зазначає наступне.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у якості підстави для розірвання оспорюваного договору, зазначає про істотне порушення відповідачем умов договору оренди державного майна.

Відповідно до ч. 1,4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 2 ст.640 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із системного аналізу тексту, укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою оспорюваний договір є договором оренди державного майна.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Приписами ст.652 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Із змісту ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Пунктом 1 ст.760 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Положеннями п.1 ст.761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Чинним законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору.

Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату, у зв'язку з чим станом на 04.10.2017р. (день подачі позовної заяви) у орендаря утворилась заборгованість в сумі в сумі 14310,65 грн. та заборгованість зі сплати пені в сумі 806,25 грн.

Дана заборгованість виникла у зв'язку з несплатою щомісячних платежів за грудень 2016р., січень 2017р., лютий 2017р., березень 2017р., квітень 2017., травень 2017р., червень 2017р., та липень 2017р.

Колегія суддів звертає увагу, що орендоване майно є державним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

А тому щодо питання розірвання договору оренди комунального майна слід застосовувати приписи частини третьої статті 291 ГК України, частини другої статті 651, статей 782, 783 ЦК України та частини третьої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 8 травня 2012 року.

Суд звертає увагу, що дані положення чинного законодавства дублюються в п. 9.4 договору № 09, відповідно до якого передбачено право вимагати розірвання договору оренди в односторонньому порядку та (або) відшкодування збитків, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом 3-х місяців підряд або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Отже, систематичне неналежне виконання відповідачем умов договору щодо внесення орендної плати у строки і розмірах, обумовлених умовами договору, є наслідком позбавлення позивача того, що він розраховував при укладені договору оренди, а саме ефективне надходження коштів до бюджета (в т.ч. і за рахунок орендної плати, отриманої за вказаним договором.

Таке порушення відповідачем умов договору є істотним, а тому є підставою для розірвання договору оренди № 09.

Таким чином, матеріали справи підтверджують факт систематичного порушення орендарем такої істотної умови договору оренди державного майна, як внесення орендної плати, що в розумінні ч. 2 ст. 651, ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку.

В даному випадку, погашення відповідачем орендної плати по жовтень (включно) 2017р. яка відбулась 10.10.2017р. не має правового значення для вирішення спору про розірвання договору оренди, оскільки станом на момент подання даного позову, орендна плата систематично не вносилась на протязі більше ніж трьох місяців.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для розірвання в судовому порядку спірного договору оренди з огляду на заявлені позовні вимоги та подані докази на їх обґрунтування.

Враховуючи, що відповідно до положень чинного законодавство користування державним майном без належної на те правової підстави не допускається, вимоги прокуратури в частині повернення майна та виселення є похідними від розірвання договору суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, в особі 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Інші матеріали справи та пояснення сторін вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги прокуратури є обґрунтованими доведеними належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 та ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-,

ВИРІШИВ:

1. Розірвати договір оренди державного нерухомого майна від 05.04.2016 укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська,15 Код ) та Фізичною особою-підприємцем Лосєвою М.Ю (АДРЕСА_1.Код ЄРДПОУ НОМЕР_1).

2. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця Лосєву М.Ю. (АДРЕСА_1.Код ЄРДПОУ НОМЕР_1) повернути державі в особі бансоутримувача - 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (66410, Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове, код ЄРДПОУ 33113264) державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що розташовані в одноповерховій будівлі №121 колишньої офіцерської їдальні (інв. №10310002, реєстровий №33113264.1.ЖОГЮНФ645) загальною площею 207,7 кв.м., за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове, вартість якого становить 245 917, 00 гривень.

3. Виселити Фізичну особу підприємця Лосєву Марію Юхимівну, (АДРЕСА_1.Код ЄРДПОУ НОМЕР_1) з державного нерухомого майна, а саме, з нежитлових приміщень, що розташовані в одноповерховій будівлі №121 колишньої офіцерської їдальні загальною площею 207,7 кв.м., за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове.

4. Стягнути з Лосєвої Марії Юхимівни, (АДРЕСА_1.Код ЄРДПОУ НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 5515,50 грн. на розрахунковий рахунок № 0564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 (юридична та поштова адреса: 65026, м. Одеса, вул.Пушкінська, 3, тел. 7319800, неприбуткова організація) в квитанції обов'язково зазначити призначення платежу: повернення судових витрат по сплаті судового збору за позовом Котовської місцевої прокуратури Одеської області до ФОП Лосєвої М.Ю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.12.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова