ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.11.2017 р. №917/798/16
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши матеріали

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коссад Восток», 03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72-А, БК «Олімпійський», 1 під'їзд, 5 поверх (вх. №1122 від 01.11.2017 року)

на дії та бездіяльність державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

по справі №917/798/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коссад Восток», 03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72-А, БК «Олімпійський», 1 під'їзд, 5 поверх

до Приватного підприємства «Голд Грейн», 39350, Полтавська область, Новосанжарський район, с. Крута Балка

про стягнення 755 736 грн. 80 коп.

Представники:

від скаржника (позивач) ОСОБА_1, довіреність від 08.08.2017 року;

від відповідача (боржник) не зявився;

від ДВС не зявився.

Суть справи: Розглядається скарга на дії та бездіяльність державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 29.08.2016 року. Скаржник просить суд визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП №52906335); визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про виведення виконавчого провадження (ВП №52906335) із зведеного виконавчого провадження. Також ставиться вимога про зобовязання старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 прийняти на виконання наказ господарського суду Полтавської області № 917/798/16 від 29.08.2016р. та вчинити усі дії передбачені чинним законодавством для його повного і належного виконання.

Боржник (відповідач) відзиву на скаргу не надав, в судове засідання не зявився, його явка в засідання обовязковою не визнавалась.

Орган ДВС, дії та бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не зявився, витребуваних ухвалою від 02.11.2017 року доказів не подав, хоча про час та місце проведення засідання повідомлений належним чином завчасно 07.11.2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.07.2016 року задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коссад Восток», Київ до Приватного підприємства «Голд Грейн», с. Крута Балка про стягнення коштів. Суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача 569 900 грн. 00 коп. основного боргу, 52 275 грн. 02 коп. пені, 12310 грн. 07 коп. 3% річних, 29 900 грн. 49 коп. інфляційних витрат; 9 965 грн. 79 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення, що набрало законної сили 26.07.2016 року, видано наказ, який дійсний для пред'явлення до виконання по 26.07.2017 року.

Як свідчать наявні у справі докази, наказ перебував на виконанні в Новосанжарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (виконавче провадження №52906335). 31.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при виїзді державного виконавця в с. Крута Балка не встановлено місця знаходження та будь-яких відомостей щодо боржника ПП «Голд Грейн».

Ухвалою від 11.07.2017 року вказану постанову визнано недійсною.

Постановою від 01.08.2017 року (ВП № 52906335) виконавче провадження відновлено.

22.08.2017 року позивач направив Новосанжарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву про примусове виконання рішення разом з наказом від 29.08.2016 року.

27.09.2017 року виконавчою службою списано з боржника на користь стягувача 690,07 грн.

Постановою від 28.09.2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу з посиланням на п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Також в постанові від 29.08.2017 року зазначено, що державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

При розгляді скарги суд брав до уваги наступні обставини.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови від 28.09.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу, зазначеною в її тексті, є посилання на те, що «ПП «Голд Грейн», згідно даних ЄДРПОУ, зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично на території сільської ради не знаходиться. Майна, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом не виявлено. З рахунків боржника стягнуто 690,07 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Правовий аналіз Закону України "Про виконавче провадження" свідчить, що з метою неупередженого, ефективного, своєчасного вчинення виконавчих дій виконавець наділений відповідними повноваженнями.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; - безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; - накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; - накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; - у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлений ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 2. розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника встановлений ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

П.2 частини першої ст.37 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, зазначеною нормою передбачена можливість повернення виконавчого документа лише після того, як державним виконавцем будуть вжиті відповідні заходи щодо розшуку майна боржника.

Ч.2 ст.36 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

В оскаржуваній постанові відсутнє посилання на вжиття державним виконавцем будь-яких заходів стосовно розшуку майна боржника, зокрема, шляхом надіслання запитів та перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних та реєстрах.

В оскаржуваній постанові взагалі не зазначено, яким чином здійснювався розшук майна боржника. У постанові зазначено «вжито всіх заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», проте не конкретизовано яких саме.

За посиланням скаржника (стягувача), відповідно до реєстру поштових відправлень Новосанжарський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області отримав наказ 25.08.2017 року, а вже через місяць 28.09.2017 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Новосанжарським районним ВДВС ГТУЮ зазначені посилання не спростовані ніяким чином, на виконання ухвали суду від 02.11.2017 року засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження ВП №52906335, докази вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №52906335, суду не надані.

В матеріалах справи відсутня інформація про направлення запитів до Державної фіскальної служби України про відкриті у банках та інших фінансових установах рахунків.

Органом ВДВС не подано суду доказів того, що в процесі примусового виконання рішення було отримано пояснення керівника боржника щодо причин невиконання виконавчого документа, а також доказів витребування та отримання балансу боржника.

Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, державним виконавцем станом на момент подання скарги не було вжито жодних дій з приводу отримання інформації про існування дебіторської заборгованості боржника в порядку ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", а також не вжито дій щодо отримання інформації про наявність у боржника транспортних засобів.

Таким чином, державним виконавцем, всупереч вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" не в повному обсязі вчинено виконавчі дії з використанням наданих йому повноважень з метою примусового виконання рішення, спрямовані на повне виявлення майнового стану боржника.

За таких обставин, винесена постанова від 28.09.2017р. про повернення виконавчого документа стягувану не відповідає вимогам закону, а тому вимоги про визнання її недійсною підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про визнання недійсною постанову старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про виведення виконавчого провадження (ВП №52906335) із зведеного виконавчого провадження суд враховує наступне.

Скаржник посилається, що з мережі Інтернет (Автоматизована система виконавчих проваджень) дізнався про постанову по ВП №52906335 від 28.09.2017 року про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, яку стягував не отримував. Скаржник вважає її незаконної, оскільки в нього відсутня будь-яка інформація про приєднання ВП №52906335 до зведеного виконавчого провадження. В Автоматизованій системі виконавчих проваджень така інформація також відсутня.

Підставою винесення вказаної постанови в її тексті зазначено «завершення вп», таким чином, вона носить похідний характер від постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.09.2017 року, а тому також визнається судом недійсною як необґрунтована.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

У п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи зазначене, вимоги, викладені в п.4 скарги стосовно зобовязання Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прийняти на виконання наказ господарського суду Полтавської області від 29.08.2016р. № 917/798/16 та вчинити усі дії передбачені чинним законодавством для його повного і належного виконання є передчасними, оскільки зобовязання щодо відновлення виконавчого провадження та вчинення дій з його примусового виконання може виникнути лише після повторного предявлення наказу стягувачем до виконання. Оскільки на момент розгляду скарги наказ був повернутий стягувачу і знаходиться у нього, що підтверджується поясненнями представника в судовому засіданні, скарга в цій частині вимог відхиляється судом як необґрунтована.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коссад Восток" на дії та бездіяльність державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по виконанню судового наказу № 917/798/16 від 29.08.2016 року задовольнити частково.

2. Визнати постанову старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП №52906335) недійсною.

3. Визнати постанову старшого державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про виведення виконавчого провадження (ВП №52906335) із зведеного виконавчого провадження недійсною.

4. Відмовити в задоволенні скарги в частині зобовязання Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прийняти на виконання наказ господарського суду Полтавської області від 29.08.2016р. № 917/798/16 та вчинити усі дії передбачені чинним законодавством для його повного і належного виконання.

Суддя Пушко І.І.