УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.11.2017Справа № 910/21295/17

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Классік-Ассістанс" до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява від 17.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Классік-Ассістанс" до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про зобов'язання вчинити дії повертаються позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", на 2017 р. встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 600, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у меншому розмірі від визначеного законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено п'ять окремих вимог немайнового характеру, зокрема:

- Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» та суду докази наявності права вимоги та провести звірку (встановити документально підтверджену суму) вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2017 року.

- Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» на припинення зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2017 року, право вимоги за яким Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» отримало за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №2466, зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі п.8 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

- За результатами звірки визнати припиненими документально підтверджені зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2017 року та, відповідно, визнати припиненими на таку ж саму суму кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» листом від 06.11.2015 року вих.№30 (вхідний №33861 від 09.11.2015 року) уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирову Владиславу Володимировичу.

Вказане також підтверджується п. п. 2.10., 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», відповідно до яких, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру; якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Таким чином, за 5 немайнових вимог позивачем має бути сплачено судовий збір у загальному розмірі 8 0000 грн., проте останнім подано платіжне доручення № 1-544К від 17.11.2017, в якості доказу сплати судового збору у розмірі 1 600 грн. та квитанцію №QS44102301 від 27.11.2017 в якості доказу сплати судового збору у розмірі 3 200 грн. Однак на підтвердження сплати судового збору за інші заявлені немайнові вимогу позивачем не подано жодного доказу.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя М.О. Лиськов