РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017Справа №910/17023/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000"

до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард", в особі філії «Кросс-П/Ф «Зоря» публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард»

про стягнення 361 695, 04 грн.

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: Паньшин С.С.;

від відповідача: Грищенюк Д.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 361 695, 04 грн., з яких 288 272, 00 грн. - сума основного боргу; 59 823, 86 грн. - пені; 6 813, 97 грн. - 3 % річних та 6 785, 12 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.10.2017 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

26.10.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2017.

26.10.2017 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав документи на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2017 та відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що на день подання позову зобов'язання між сторонами припинені за домовленістю сторін у повному обсязі, у зв'язку з чим відповідач вважає що основне зобов'язання є припиненим, а отже відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

У судовому засіданні 26.10.2017 оголошено перерву до 23.11.2017.

23.11.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" надійшла заява, в якій позивач зазначає, що з 01.06.2017 припинено надання охоронних послуг відповідачеві, про що складено акт прийняття об'єкту з під охорони 31.05.2017 та в період дії спірного договору жодних претензій з боку відповідача на адресу відповідача не надходило.

У судовому засіданні 23.11.2017 оголошено перерву до 30.11.2017.

30.11.2017 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав письмові пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.11.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" (далі - охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі - замовник) укладено договір № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг, умовами якого передбачено, що охоронне агентство зобов'язується забезпечити недоторканність об'єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону (додаток 4 до договору), а замовник зобов'язується щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

Об'єкт, який передається під охорону визначається в дислокації, що є додатком до договору та його невід'ємною частиною (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, охорона об'єкта здійснюється у дні і години, вказані у дислокації (додаток № 1 до договору) згідно інструкції по охороні об'єкта замовника (додаток № 2), та додаткових інструкціях з урахуванням особливостей об'єкту, якщо вони є та погоджені сторонами. Система охорони, регламент несення служби на постах та дислокація постів спільно визначається охороним агентством та замовником.

Згідно п. 5.5. договору, за прострочення терміну розрахунків з охоронним агентством, передбачених цим договором, замовник за весь період прострочки платежів тобто за весь період часу, протягом якого не виконано зобов'язанні зі сплати, сплачує охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Пунктами 7.1. та 7.2. договору передбачено, що вартість людино/години на об'єкті охорони складає 21, 00 грн./год. Охоронне агентство забезпечує надання послуг, виходячи із вартості надання послуг, розрахованої з розрахунку перебування цілодобово на об'єкті охорони протягом місяця умовних 9,5 працівників охорони.

Загальна сума щомісячної плати на даним договором складає 146 034, 00 грн. без ПДВ (п. 7.3. договору).

За умови п. 7.4. договору, оплата щомісячної суми договору, за перший місяць надання послуг протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту початку надання послуг з охорони, але не пізніше 10.10.2016, а в подальшому оплату щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Відповідно до п. 7.5. договору, охоронне агентство зобов'язано, за перший місяць надання послуг, надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 17 числа звітного місяця та до 2 числа місяця, наступного за звітним, а в подальшому до 2 числа місяця наступного за звітним. Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів розглянути поданий акт та підписати його, або надати заперечення щодо викладеного в акті. У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

Договір набирає чинності з 16.09.2016 і діє до 16.09.2017 року (п. 10.1. договору).

Додатком № 1 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 сторони погодили дислокацію об'єкту охорони за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2.

Додатком № 2 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 сторони погодили Інструкцію з охорони об'єкту охорони філії «Кросс-П/Ф «Зоря» ПАТ "Агрохолдинг Авангард", адреса: 62480, Харківська обл., Харківський р-н, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2.

Додатком № 3 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 сторони погодили Протокол узгодження договірної ціни за надання послуг з охорони об'єкта.

На виконання умов договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" (охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (замовник) складено та підписано акт прийняття об'єкту під охорону, що є додатком № 4 до договору, відповідно до якого замовник передає, а охоронне агентство приймає під охорону приміщення за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2: приміщення КПП, ветслужби та кабінетів спеціалістів зони виробництва, приміщення кормоцеху, приміщення пташинка та пересувного вагончика вагової, приміщення пташника № 28, приміщення пташника № 29, приміщення пташника № 30, приміщення пташника № 32, приміщення складу готової продукції, приміщення тарного складу та складу ТМЦ, приміщення електропідстанцій 6 шт., приміщення будівлі адміністрації, приміщення КПП забійного цеху, приміщення забійного цеху, приміщення санітарного дорізу, приміщення тарного складу забійного цеху, приміщення котельні та приміщення брудних воріт.

Також, сторонами складено та підписано акт обстеження технічного стану об'єкту Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" філія «Кросс-П/Ф «Зоря», що є додатком № 5 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, відповідно до якого технічний стан приміщень у задовільному стані.

Між тим, 31.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" (далі - охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі - замовник) укладено додаткову угоду № 1 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, відповідно до якої сторони дійшли згоди: з 31.05.2017 припинити дію договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016. Сторони констатують, що охоронні послуги надавались від моменту укладення договору до моменту зняття постів охорони безперервно.

Тож, 31.05.2017 сторонами складено та підписано акт прийняття об'єкту з під охорони, відповідно до якого у зв'язку із припиненням дії договору про надання охоронних послуг № 16/09/16-1 від 16.09.2016 замовник приймає, а виконавець передає з під охорони майно за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2: приміщення КПП, ветслужби та кабінетів спеціалістів зони виробництва, приміщення кормоцеху, приміщення пташинка та пересувного вагончика вагової, приміщення пташника № 28, приміщення пташника № 29, приміщення пташника № 30, приміщення пташника № 32, приміщення складу готової продукції, приміщення тарного складу та складу ТМЦ, приміщення електропідстанцій 6 шт., приміщення будівлі адміністрації, приміщення КПП забійного цеху, приміщення забійного цеху, приміщення санітарного дорізу, приміщення тарного складу забійного цеху, приміщення котельні та приміщення брудних воріт.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору та додатків до нього, були надані охоронні послуги, а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000062 від 30.09.2016 на суму 71 820, 00 грн., № ОУ-000064 від 31.10.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000086 від 30.11.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000098 від 31.12.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000011 від 31.01.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000022 від 28.02.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000033 від 31.09.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000051 від 31.05.2017 на суму 146 034, 00 грн., які також підписані представниками сторін за скріплені печатками товариств.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані охоронні послуги у квітні-травні 2017 року не розрахувався, зокрема в порушення умов договору не підписав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн., який разом з рахунком-фактурою № СФ-000042 від 01.04.2017 направлявся на адресу відповідача, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 288 272, 00 грн. за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн. та № ОУ-000051 від 31.05.2017 на суму 146 034, 00 грн.

Крім того, як зазначає позивач, за надані охоронні послуги за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000062 від 30.09.2016 на суму 71 820, 00 грн., № ОУ-000064 від 31.10.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000086 від 30.11.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000098 від 31.12.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000011 від 31.01.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000022 від 28.02.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000033 від 31.09.2017 на суму 146 034, 00 грн. відповідач розрахувався з порушенням строків встановлених п. 7.4. договору, що підтверджується копіями з банківських виписок.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, гарантійним листом, філія «Кросс-П/Ф «Зоря» ПАТ "Агрохолдинг Авангард" підтвердила, що станом на 18.04.2017 заборгованість до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 складає 220 170, 00 грн. та гарантувало позивачу виплату по заборгованості у повному обсязі (наявний у матеріалах справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих охоронних послуг у квітні-травні 2017 року, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 288 272, 00 грн., яка виникла за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн. та № ОУ-000051 від 31.05.2017 на суму 146 034, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 59 823, 86 грн. - пені за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017, 6 813, 97 грн. - 3 % річних за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017 та 6 785, 21 грн. - інфляційних втрат за періоди з 10.05.2017 по 30.08.2017 та з 10.06.2017 по 30.08.2017.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором охоронні послуги, проте відповідач оплати наданих позивачем послуг у період з квітня по травень 2017 року не провів, доказів зворотного суду не надав, в порушення умов п. 7.5. договору, надісланий акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн., не підписав.

Відповідно до п. 7.5. договору, охоронне агентство зобов'язано, за перший місяць надання послуг, надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 17 числа звітного місяця та до 2 числа місяця, наступного за звітним, а в подальшому до 2 числа місяця наступного за звітним. Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів розглянути поданий акт та підписати його, або надати заперечення щодо викладеного в акті. У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

При цьому, суд не приймає до уваги додану відповідачем до відзиву на позовну заяву претензію та акт про порушення умов договору станом з 01.04.2017 по 30.04.2017, відповідно до яких в результаті обстеження комісією замовника виявлено фактичну дислокацію виставлених постів охорони, а саме пости №№ 3,5,7,9 були повністю не забезпечені працівниками охорони на виконання умов договору, а пости №№ 1,11 - частково, у вказані періоди, оскільки додатковою угодою № 1 від 31.05.2017 до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, якою з 31.05.2017 припинено дію договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016, сторони констатували, що охоронні послуги надавались від моменту укладення договору до моменту зняття постів охорони безперервно.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 7.4. договору, оплата щомісячної суми договору, за перший місяць надання послуг протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту початку надання послуг з охорони, але не пізніше 10.10.2016, а в подальшому оплату щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що умови договору не містять застережень щодо можливості відліку строку оплати з дня підписання акта здачі - прийняття наданих послуг, а чітко встановлюють обов'язок відповідача здійснити оплату щомісячної суми договору, за перший місяць надання послуг протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту початку надання послуг з охорони, але не пізніше 10.10.2016, а в подальшому оплату щомісячної суми договору здійснювати до 10 числа місяця, що слідує за звітним, тому час підписання сторонами відповідного акту ніяк не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобов'язанням відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2017 у справі № 922/33/16.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сторонами у договорі та у додатку до нього, чітко визначено розмір, строк та порядок здійснення оплати наданих послуг.

Тож, судом встановлено, що відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав, внаслідок чого за Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" в особі філії «Кросс-П/Ф «Зоря» ПАТ "Агрохолдинг Авангард" утворилась заборгованість у розмірі 288 272, 00 грн. за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн. (докази направлення наявні у матеріалах справи) та № ОУ-000051 від 31.05.2017 на суму 146 034, 00 грн.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву стосовного того, що у ОСОБА_3 були відсутні повноваження на підписання гарантійного листа, яким філія «Кросс-П/Ф «Зоря» ПАТ "Агрохолдинг Авангард" підтвердила, що станом на 18.04.2017 заборгованість до договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 складає 220 170, 00 грн. та гарантувало позивачу виплату по заборгованості у повному обсязі, оскільки у матеріалах справи наявна довіреність № 9/7 від 22.12.2016 (діє до 31.12.2017), якою Публічне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" в особі директора Руденко В.В. уповноважено ОСОБА_3, зокрема подавати, отримувати та підписувати заяви, листи, вимоги, відповіді на них, одержувати усі необхідні документи, інформацію, завіряти своїм підписом документи, ставити печатку філії на документах, а також вчиняти всі інші дії, необхідні для виконання даної довіреності.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідно до п.7.4. договору, оплата щомісячної суми договору, за перший місяць надання послуг здійснюється відповідачем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту початку надання послуг з охорони, але не пізніше 10.10.2016, а в подальшому оплату щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним, тобто починаючи з 10 числа місяця, що слідує за звітним відбувається прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 16/09/16-1 про надання охоронних послуг від 16.09.2016 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 288 272, 00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, як зазначає позивач, за надані охоронні послуги за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000062 від 30.09.2016 на суму 71 820, 00 грн., № ОУ-000064 від 31.10.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000086 від 30.11.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000098 від 31.12.2016 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000011 від 31.01.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000022 від 28.02.2017 на суму 146 034, 00 грн., № ОУ-000033 від 31.09.2017 на суму 146 034, 00 грн. відповідач розрахувався з порушенням строків встановлених п. 7.4. договору, що підтверджується копіями з банківських виписок.

У зв'язку з чим, враховуючи порушення відповідачем строків оплати за вищезазначеними актами та не сплату наданих охоронних послуг у розмірі 288 272, 00 грн. за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000042 від 30.04.2017 на суму 146 034, 00 грн. та № ОУ-000051 від 31.05.2017 на суму 146 034, 00 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 59 823, 86 грн. - пені за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017, 6 813, 97 грн. - 3 % річних за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017 та 6 785, 21 грн. - інфляційних втрат за періоди з 10.05.2017 по 30.08.2017 та з 10.06.2017 по 30.08.2017.

Відповідно до п. 5.5. договору, за прострочення терміну розрахунків з охоронним агентством, передбачених цим договором, замовник за весь період прострочки платежів тобто за весь період часу, протягом якого не виконано зобов'язанні зі сплати, сплачує охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року)

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що в останньому допущено помилки у визначенні періоду нарахування пені та відповідно у розмірі нарахування пені. Так, при здійсненні розрахунку пені позивач не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, а також те, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума пені в розмірі 50 063, 81 грн. (розрахунок здійснений у правовому порталі України Ліга Закон), яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017, а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 813, 97 грн. - 3 % річних за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017 та 6 785, 21 грн. - інфляційних втрат за періоди з 10.05.2017 по 30.08.2017 та з 10.06.2017 по 30.08.2017, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат і встановив, що у розрахунку допущені помилки у визначенні розміру нарахування 3 % річних, при цьому сума інфляційних втрат нараховано вірно.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума 3 % річних у розмірі 5 577, 57 грн. (розрахунок здійснений у правовому порталі України Ліга Закон), яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за загальний період з 10.10.2016 по 29.09.2017 та сума інфляційних втрат у розмірі 6 785, 21 грн. за період з 10.05.2017 по 30.08.2017 нараховані на суму боргу 146 034, 00 грн. та з 10.06.2017 по 30.08.2017 нараховані на суму боргу 146 034, 00 грн., а тому вимога в цій частині також підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, при подачі позову до Господарського суду міста Києва позивачем було переплачено судовий збір в сумі 13 419, 98 грн., так як, виходячи із заявленої ціни позову у даній справі, в силу вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач зобов'язаний сплатити судовий збір в сумі 5 425, 43 грн., однак сплатив - 18 680, 46 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", враховуючи те, що клопотання про повернення зайво сплаченої суми судового збору позивачем не заявлено, повернення судового збору, не здійснюється.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням у порядку передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121 В, ідентифікаційний код - 00851519) в особі філії «Кросс-П/Ф «Зоря» Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (62480, Харківська область, Харківський район, село Хроли, вул.Червоноармійська/Миколаївська, 25/2, , ідентифікаційний код - 39765670 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000" (02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 12, ідентифікаційний код - 36516412) 288 272 (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 00 коп. - заборгованості, 50 063 (п'ятдесят тисяч шістдесят три) грн. 81 коп. - пені, 5 577 (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 57 коп. - 3 % річних, 6 785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 21 коп. - інфляційних втрат та 5 260 (п'ять тисяч двісті шістдесят) грн. 48 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 05.12.2017

Суддя Щербаков С.О.