ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2017 р. Справа № 921/391/17-г/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М

Давид Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу б/н від 04.10.17 Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережани метал - транс", м.Тернопіль

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.09.17

у справі №921/391/17-г/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережани Метал-транс" вул. Привокзальна,20,м.Бережани,Бережанський р-н, Тернопільська область,47501

до відповідача 1: Державного підприємства "Сетам" вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ 25, Київська область, 01025

відповідача 2: Фізичної особи - підприємця Подворняка Петра Дмитровича АДРЕСА_1

відповідача 3: Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вул. Банкова, 6, м. Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, 47501

про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів.

За участю представників:

від позивача - Сольський В.В. - представник, Борецький Я.І. - керівник;

від відповідача 2 - Подворняк П.Д. - особисто,Семененко С.М. - представник;

від відповідачів 3 - Пересада С.С. - начальник Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби

від відповідача 1 - не з'явивися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 921/391/17-г/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судовї колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.17 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 09.11.17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.17 розгляд справи відкладено на 30.11.17.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.09.17 у справі №921/391/17-г/14 (суддя Руденко О.В.) в позові відмовлено.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено доводи позивача про заниження вартості реалізованого майна, оскільки експертом підставно та обґрунтовано використано та відображено відомості , що містяться саме у реєстраційному свідоцтві на спірний транспортний засіб, яке було видане позивачу уповноваженим державою органом.

Існування інших порушень, що могли вплинути на результат торгів судом не встановлено, а позивачем не доведено.

Крім того, місцевим господарським судом спростовано доводи позивача про те, що при проведенні оцінки, посадовою особою ПП "Експертоцінка" оцінено не арештований органом ДВС гідравлічний самохідний автомобільний кран 1989 року, а шасі кранової установки 1984 року випуску, оскільки, як зазначено судом, на час проведення опису та арешту спірного рухомого майна та проведення його оцінки власником даного транспортного засобу являвся позивач у справі. Таким чином, саме він готував та був відповідальним за достовірність поданих на реєстрацію документів, за наслідками розгляду яких уповноваженим державою органом 22.08.2008 року йому було видано свідоцтво про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії ТЕ №000549. При цьому, відповідно до вказаного документа : Тип ТЗ - шасі самохідної кранової установки, марка - P&H T200, рік випуску - 1984 , заводський номер 33465.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.09.17 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги апелянт покликається на порушення та неправильне застосуванн місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що при проведенні оцінки арештованого майна експертом суттєво занижено його вартість через неправильне зазначення року випуску КТЗ - 1984, а не 1989 р.

На думку апелянта із експертного звіту не зрозуміло стосовно якого саме майна проводилася оцінка колісного транспортного засобу чи шасі кранової установки.

Крім того, апелянт вказує на те, що в порушення вимог ст.11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна здійснювалася без укладення договірних відносин з оцінювачем.

При цьому, апелянт покликається на те, що оскарження ним оцінки майна після проведення торгів є неефективним способом захисту, а тому можливим є вирішення даного питання при вирішенні спору про оскарження результатів торгів. Обгрунтовуючи наведену позицію, апелянт посилається на постанову Вищого господарського суду України від 07.12.16 у справі №910/1119/16.

6 листопада 2017 року до суду апеляційної інстанції від відповідача 3 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду та просить залишити його без змін.

Зокрема, відповідач 3 вважає, що гідравлічний самохідний колісний стрілковий кран зареєстрований за ТОВ «Бережани метал - транс» реалізовано з дотриманням вимог «Порядку реалізації арештованого майна».

13 листопада 2017 року від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що апелянтом не зазначено, як описані ним порушення допущені оцінювачем та державним виконавцем вплинули на результати торгів. При цьому, на думку відповідача 1, місцевим господарським судом повно і всебічно досліджено всі обставини справи та прийнято законне та обгрунтоване рішення.

29 листопада 2017 року апелянтом подано клопотання про долучення доказів у справі, вказаними доказами позивач обгрунтовує позицію щодо обізнаності органів виконавчої служби про місцезнаходження боржника за іншою адресою. Подане клопотання з додатками долучено до матеріалів справи.

30 листопада 2017 року від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ним зазначено , що позивачем не доведено жодними доказами незаконність дій відповідачів та будь - яких порушень підготовки та проведення електронних торгів, у зв'язку з чим просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач 1 участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3 .9.2 Постанови Пленуму ВГС №18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Беручи до уваги те, що розгляд справи вже відкладався, у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку, зважаючи на належне повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача 1.

У судовому засіданні присутні представники навели свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом,

23 серпня 2016 року Бережанським районним судом видано виконавчий лист, яким суд вирішив, зокрема, звернути стягнення на заставне майно відповідача ТОВ «Бережани Метал - транс» - гідравлічний самохідний колісний стрілковий кран.

10 жовтня 2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №52596436 на підставі виконавчого листа, виданого Бережанським районним судом 06.10.2016 року, про звернення стягнення на заставне майно ТОВ "Бережани метал - транс" (а.с.24) та 20 жовтня 2016 року вказане виконавче провадження приєднане до зведеного, про що органом ДВС винесена відповідна постанова (а.с.41).

19 березня 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту спірного транспортного засобу, який цього ж числа передано на відповідальне зберігання керівнику боржника - позивача по справі Борецькому Я.І. (а.с.52-53).

25 січня 2017 року посадовою особою ДВС винесена постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Оцінювачем вартості колісного крану призначено ПП "Експертооцінка" (а.с.25).

06 лютого 2017 року складені звіт про оцінку колісного транспортного засобу та висновок про вартість майна (копії вказаних документів у справі). За висновками експерта, станом на 02.02.2017 року ринкова вартість колісного транспортного засобу шасі самохідної кранової установки - P&HN 200, 1984 року випуску, державний номер ТО 935 ТЕ, що належить ТОВ "Бережани метал-транс", складає з урахуванням заокруглень та без врахування податку на додану вартість 776 270 грн.

07 березня 2017 року висновок від оцінювача надійшов до органу ДВС. Цього ж числа за вих. № 3-33/403 на адресу сторін виконавчого провадження (у тому числі і юридичну адресу боржника - м. Бережани, вул. Привокзальна 20), рекомендованою кореспонденцією (копія квитанції про відправлення 07.03.2017 року рекомендованого повідомлення знаходиться у справі) виконавчою службою надіслане повідомлення про результати визначення вартості арештованого майна та висновок про оцінку.

Згідно заявки державного виконавця від 22.03.17 №3-33/1742 арештоване рухоме майно передано на реалізацію (а.с.29).

Спірний транспортний засіб неодноразово виставлявся на торги Тернопільською філією ДП "СЕТАМ", однак за відсутності учасників торгів його реалізовано не було (протоколи про те, що торги не відбулися та акти уцінки від 25.04.2017, 16.05.2017 у справі (а.с.66-69). За наслідками останньої уцінки вартість гідравлічного самохідного колісного стрілкового крана склала 388135 грн. (а.с.69).

06 червня 2017 року в результаті проведення публічних торгів спірний транспортний засіб за ціною 388135 грн. придбав відповідач 2 по справі, про що Тернопільською філією ДП "СЕТАМ" складено протокол проведення електронних торгів № 261223 (а.с.74).

З огляду на наведене, 13.06.2017 року органом ДВС оформлено Акт про проведені електронні торги (а.с.77).

Покликаючись на те, що оспорювані торги проведені незаконно, з порушенням нормативно-правових актів, що регламентують спірні правовідносини, оскільки арештоване майно продано за заниженою вартістю, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережани метал - транс" звернулося до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом Украни «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.16 №2831/5 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за № 1301/29431.

Цим Законом встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів, порядок проведення яких визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

За правовою нормою ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» оцінка майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки транспортних засобів державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

При цьому, визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до суду, який видав виконавчий документ (п.9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (постанова ВСУ від 23.09.144, від 26.08.14 у справі №3-36гс14, від 06.07.16 у справі №6-3174цс15).

За статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження", сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Матеріалами справи підтверджено, що органом ДВС з дотриманням законодавчих приписів, повідомлено позивача про проведену оцінку належного йому транспортного засобу за юридичною адресою вказаною у виконавчому документі, вказана обставина підьтверджується доказами надіслання, які містяться в матеріалах справи (а.с.64).

Доводи апелянта стосовно того, що органам виконавчої служби було відомо про те, що боржник знаходиться за іншою адресою, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували повідомлення боржником органу виконавчої служби інформації про зміну адреси чи місцезнаходження товариства. Також в матеріалах справи відсутні докази зміни юридичної адреси товариства та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на наведене, в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку про те, що органам виконавчої служби було достеменно відомо про необхідність здійснення надсилання кореспонденції за іншою адресою ніж та, що вказана в виконовчому документі.

При цьому, в матеріалах справи містяться докази, що за наслідками проведеної перевірки (копія листа від 01.08.2017 року №301-31/1-390 у справі) Тернопільською дирекцією ПАТ "Укрпошта" повідомлено, що рекомендований лист надійшов до відділення поштового зв'язку 09.03.2017 року. Вказаним листом органом ДВС здійснено повідомлення боржника про результати проведення оцінки майна.

Цього ж числа листоношею адресату залишено повідомлення про надходження йому поштового відправлення. 14.03.2017 пошта повторно повідомила одержувача про надходження йому рекомендованого листа.

1 квітня 2017 року дане рекомендоване відправлення повернуте відправнику (органу ДВС) за закінченням терміну зберігання (а.с.183).

Таким чином, оскільки належні докази надіслання господарському товариству повідомлення про проведену оцінку знаходяться у матеріалах справи. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновоком місцевого господарського суду про те, що позивач був ознайомленим із результатами визначення вартості арештованого майна.

З огляду на вищевстановлене, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги докази, які подані позивачем в суд апеляційної інстанції 29.11.17, а саме акт державного виконавця від 20.02.13 та Лист виконаввчої служби надісланий Борецькому Я.І., оскільки такі не спростовуються факт надіслання державним виконавцем позивачу повідомлення про проведення оцінки.

Як вбачається матеріалів справи, скарга позивача на дії державного виконавця у зв'язку з незгодою з експертною оцінкою від 08.06.2017 року залишена судом без розгляду та повернута заявнику, в тому числі через пропуск процесуального строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення (копія ухвали Бережанського районного суду від 09.06.2017 року у справі). Повторно скарга на дії державної інстанції з цього приводу повторно не подавалася.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що після проведення оспорюваних торгів оскарження дій державного виконавця щодо визначення ціни переданого на реалізацію транспортного засобу є неефективним способом захисту порушеного права, з огляду на що правомірність визначення вартості реалізованого майна слід досліджувати при вирішенні спору про оскарження результатів торгів.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що постанова ВГС України у справі №910/1119/16 на яку покликається апелянт обгрунтовуючи позицію щодо можливості оскарження результатів проведення торгів з огляду на незгоду з оцінкою арештованого майна, оскільки у зазначеній постанові суд дійшов такого висновку з огляду на те, що боржника було повідомлено про рецензування звіту про оцінку вже після проведення торгів і реєстрації права власності. Крім того, відповідно до ст.111-28 ГПК України, обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень є судові рішення Верховного Суду України, а не Вищого господарського суду України.

Проте, як зазначено вище, у даному випадку державним виконавцем дотримано вимог законодавства та надіслано боржнику за належною адресою звіт про оцінку майна до проведення торгів з реалізації цього майна. Невчинення боржником дій з повторного оскарження звіту про оцінку майна після повернення первісної скарги належить виключно до суб'єктивних факторів та, у даному випадку, не може бути підставою для визнання торгів недійсними з огляду на самостійний спосіб оскароження дій державного виконавця, зокрема що стосується звіту про оцінку майна.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна стартова ціна лота - початкова ціна продажу лота, яка дорівнює вартості майна, що виставляється на електронних торгах, визначеній відповідно до законодавства.

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім'я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця;

номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;

повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб;

форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною);

вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);

найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;

відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу III цього Порядку);

місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача);

відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);

відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження";

реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;

адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;

фото- та/або відеоматеріали;

електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу I цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті ( п.1 розділу 2 Порядку).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів (п.4 розділу 2 Порядку).

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що організатором перевіряється лише повнота заповнення заявки, а не достовірність внесення державним виконавцем у неї відомостей.

За висновками експерта, станом на 02.02.2017 року ринкова вартість колісного транспортного засобу шасі самохідної кранової установки - P&HN 200, 1984 року випуску, державний номер ТО 935 ТЕ, що належить ТОВ "Бережани метал-транс", складає з урахуванням заокруглень та без врахування податку на додану вартість 776 270 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за відсутності потенційних покупців, спірний транспортний засіб за визначеною Оцінювачем ціною реалізовано не було. Так, первісна ціна визначена у висновку експерта в сумі 776270 грн., була знижена за наслідками уцінок спочатку до 582202.50 грн., а в подальшому до 388135 грн., за якою і придбана в ході електронних торгів.

Доводи апелянта стосовно заниження вартості арештованого майна зважаючи на зниження року його випуску та проведення експертом оцінки не арештований органом ДВС гідравлічний самохідний автомобільний кран 1989 року, а шасі кранової установки 1984 року випуску спростовуються судом апеляційної інстанції з огляду на таке:

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Частиною 1 статті 37 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 січня 2010 р. № 8 великотоннажний та інший технологічний транспортний засіб (далі - технологічний транспортний засіб) - великотоннажний автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, транспортування розкривних порід і корисних копалин на відкритих гірничих розробках чи ґрунту на будівництві, а також інший механічний транспортний засіб, у тому числі обладнаний спеціальними пристроями чи механізмами, або транспортний засіб, призначений для руху тільки у поєднанні з іншим транспортним засобом, який керується машиністом (оператором, водієм) і використовується власником для забезпечення виробничих процесів під час провадження ним господарської діяльності (виготовлення продукції, виконання робіт, надання послуг), а також для переміщення сировини (матеріалів), що обробляється, і відходів виробництва.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що юридичні і фізичні особи, іноземні фізичні і юридичні особи, особи без громадянства (що перебувають в Україні на законних підставах), які є власниками технологічних транспортних засобів чи використовують їх на законних підставах, або уповноважені ними особи (далі - власники) зобов'язані зареєструвати зазначені транспортні засоби протягом 10 днів після придбання або виникнення інших законних прав на їх використання, у тому числі у разі тимчасового ввезення на територію України.

Реєстрація технологічного транспортного засобу здійснюється на підставі письмової заяви власника за зразком згідно з додатками 1 і 2, до якої додаються копії, зокрема, документів, що підтверджують правомірність придбання технологічного транспортного засобу; експлуатаційної документації; сертифіката відповідності, свідоцтва про визнання відповідності, декларації про відповідність для технологічного транспортного засобу, на який розповсюджуються відповідні вимоги (п.10 Порядку).

Згідно п.11 Порядку відповідальність за достовірність поданих на реєстрацію

документів або їх копій несе власник технологічного транспортного засобу згідно із законодавством.

З наведеного вбачається, що саме боржник готував та був відповідальним за достовірність поданих на реєстрацію документів, за наслідками розгляду яких уповноваженим державою органом 22.08.2008 року йому було видано свідоцтво про реєстрацію технологічного транспортного засобу серії ТЕ №000549.

Відповідно до вказаного документа : Тип ТЗ - шасі самохідної кранової установки, марка - P&H T200, рік випуску - 1984 , заводський номер 33465.

При цьому, як зазначено вище, сертифікат відповідності UA 1/080/0135483-07, на який посилається апелянт, відповідно до Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів є лише одним із документів, на підставі якого має проводиться реєстрація, а не документом, що складається за її наслідками.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновоком місцевого господарського суду стосовно того, що при проведенні оцінки, експертом підставно та обґрунтовано використано та відображено відомості , що містяться саме у реєстраційному свідоцтві на спірний транспортний засіб, яке було видане позивачу уповноваженим державою органом.

Доводи апелнта про відсутність договору між органом виконавчої служби та оцінювачем спростовуються наявним в матеріалах справи договором №98 (а.с.177) який укладений між Бережанським районним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області та суб'єктом оціночної діяльності ПП «Експертоцінка» щодо виконання робіт по проведенню незалежної оцінки вартості майна .

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у статтею 16 ЦК, згідно з пунктом 2 частини 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1- 3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12.

Як зазначено вище, при проведенні торгів з реалізації арештованого майна було дотримано вимог чинного законодавства, зокрема вимог Порядку реалізації арештованого майна, а тому відсутні обставини, які б свідчили про недодержання у даному випадку вимог ст.215 ЦК України та могли б бути підставою для визнання недійсним прилюдних торгів та задоволення позову у даній справі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, щодо порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів, при цьому апелянтом протилежного не доведено, а тому у даному випадку відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.09.17 у даній справі.

Таким чином, судові витрати належить покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.09.17 у справі № 921/391/17-г/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережани метал - транс" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.12.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.