ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 Справа №904/7287/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №61 від 03 січня 2017 року;

від відповідача: представник не з'явився;

від третьої особи: ОСОБА_2, представник, довіреність №145/25/17 від 24 листопада 2017 року;

від третьої особи: ОСОБА_3, представник, довіреність №58/25/17 від 20 березня 2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року у справі №904/7287/17

за позовом: Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Стам", м.Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Східного офісу Держаудитслужби, м.Дніпро

про стягнення 5 035 грн. 59 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Стам" (надалі ТОВ фірма "Стам") на свою користь 5 035 грн. 59 коп. збитків та 1 600 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року у справі №904/7287/17 (суддя Воронько В.Д.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що з 30 травня 2016 року по 17 червня 2016 року в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відбулась ревізія ОСОБА_4 фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області. В ході ревізії, керуючись п.3.3.12 ДБН Д.1.1-2000 та п.6.4.7 ДСТУ Б Д .1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2013 року №293 (чинний з 01 січня 2014 року), виконано перерахунок актів приймання виконаних будівельних робіт (ф.№КБ-2в). За результатами проведеного перерахунку, з урахуванням виявлених порушень, встановлено завищення вартості будівельних робіт на загальну суму 5 035 грн. 59 коп. з ПДВ, а саме: в актах за листопад 2012 року №1 та №2 на суму 3 869 грн. 24 коп. з ПДВ, в актах за березень 2013 року б/н та червень 2013 року №1 на суму 1 166 грн. 35 коп. з ПДВ. Вказує, що внаслідок включення до первинних документів (актів Ф.КБ-2В) недостовірних даних, що призвело до завищення вартості будівельних робіт, позивачем зайво сплачено коштів ТОВ фірмі «СТАМ» за будівельні роботи у загальній сумі 5 035 грн. 59 коп., чим порушено п.1 ст. 3, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.16 Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №388 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» та призвело до збитків на відповідну суму. Стверджує, що предметом позову у справі є стягнення збитків з відповідача, спричинених умисним завищенням обсягів виконаних підрядних робіт, як було виявлено в процесі ревізії ОСОБА_4 фінансовою інспекцією в Дніпропетровський області, а не відмова від виконання підрядних робіт чи їх неналежне виконання, на що місцевий господарський суд уваги не звернув. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вважає акт органу державного фінансового контролю, яким було виявлено ряд порушень, що призвели до спричинення збитків державному бюджету, неналежним доказом, який немає значення для справи. Вказує, що позивачем 07 вересня 2017 року було подано до суду першої інстанції клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи Східний офіс Держаудитслужби, посилаючись на той факт, що ОСОБА_4 фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проводилась ревізія в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, за результатами якої виявлено ряд порушень, до актів здачі приймання виконаних робіт (ф.№КБ-2в) включено недостовірні дані, що призвело до завищення виконаних робіт на загальну суму 5 035 грн. 59 коп., чим нанесено збитків державному бюджету на відповідну суму, однак місцевий господарський суд безпідставно відхилив вищезазначене клопотання, оскільки вважав, що будь-яке рішення суду не може вплинути на права та обовязки зазначеної юридичної служби.

Відповідач на виклик суду не зявився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 листопада 2017 року у справі №904/7287/17 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 фінансову інспекцію в Дніпропетровській області, правонаступником якої є Східний офіс Держаудитслужби. Третя особа апеляційну скаргу підтримала.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підтягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що між Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (замовник) та ТОВ фірмою "Стам" (підрядник) укладені 4 договори на загальну суму 138 046 грн. 80 коп., а саме:

- від 06.11.2012 року №198/224 на виконання ремонтних робіт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 1 на загальну суму 29 098 грн. 80 коп.;

- від 09.11.2012 року №0911/1/229 на виконання ремонтних робіт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 1 на загальну суму 70 430 грн. 40 коп.;

- від 04.06.2013 року №0406/01 на виконання поточних ремонтних робіт кімнати прийому громадян у справах біженців Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Червона Площа, 2а на загальну суму 16 370 грн. 40 коп.;

- від 25.03.2013 року №93 на виконання поточних ремонтних робіт будівлі, що находиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона Площа, 2а, на загальну суму 22 147 грн. 20 коп., за умовами яких підрядник зобов'язався виконати ремонтні роботи, а замовник, відповідно, прийняти їх та сплатити.

Договірна ціна сформована у відповідності до ДБН Д. 1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва" та є твердою (п. 2.2 договорів).

Згідно п. 5.2 договорів після закінчення виконаних робіт підрядник надає замовнику складений і підписаний зі свого боку акт здачі-прийому виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку вартості виконаних робіт за формою КБ-3 в двох примірниках. Замовник зобов'язаний протягом 3 календарних днів розглянути акт здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку вартості виконаних робіт і, за умови відсутності зауважень до виконаних робіт, підписати акт здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку вартості виконаних робіт по формі КБ-3. У разі наявності зауважень до виконаних робіт, замовник направляє підряднику мотивовану відмову від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Відповідно до п. 5.4 договорів підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

У п. 2.3 договорів сторони погодили порядок проведення розрахунків, за яким оплату виконаних робіт замовник зобов'язаний проводити протягом 3 календарних днів з моменту підписання між замовником та підрядником акту здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Сторонами підписані акт приймання виконаних робіт №1 від 26.03.2013 року за березень 2013 року (договір №93 від 25.03.2013 року); акт від 10.06.2013 року за червень 2013 року (договір №0406/1 від 04.06.2013 року); акт №1 від 06.11.2012 року за листопад 2012 року (договір №198 від 06.11.2012 року); акт №2 від 09.11.2012 року за листопад 2012 року (договір №0911/1 від09.11.2012 року), без зауважень зі сторони замовника як щодо обсягів, так і щодо якості виконаних відповідачем робіт.

З 30 травня 2016 року по 17 червня 2016 року ОСОБА_4 фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведена позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за період з 01 січня 2012 року по 01 травня 2016 року. Результати ревізії оформлені актом №08-20/22 від 29 червня 2016 року.

Ревізією правильності складання актів Ф.№КБ-2в, правильності застосування ресурсно-елементних кошторисних норм на ремонтно-будівельні роботи (РЕКНр) встановлено, що у актах Ф.№КБ-2в за листопад 2012 року №1, листопад 2012 року №2, березень 2013 року №БН та за червень 2013 року №1 неправильно визначена вартість робіт з улаштування підвісної стелі з плит типу «Армстронг» по каркасу з уніфікованих оцинкованих профилів. Помилки при застосуванні кошторисних норм призвели до порушення п.1.2.2 та п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 та п.1.7 вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи ДБН Д.1.1-2-99, затверджених наказом Держбуду України від 05 листопада 1999 року, згідно з яким загальнодержавні кошторисні норми є обовязковими для застосування всіма організаціями, установами, підприємствами незалежно від їх відомчої належності та форми власності при визначенні вартості будов (обєктів), будівництво (у тому числі реконструкція і ремонт) яких здійснюється із залученням бюджетних коштів.

В акті вказано, що вищезазначене порушення призвело до завищення трудовитрат робітників будівельників, які враховуються у складі прямих витрат, та як наслідок, до завищення інших складових вартості виконаних підрядних робіт (загальновиробничі та адміністративні витрати, прибуток, тощо).

В ході ревізії виконано перерахунок вищезазначених актів приймання виконаних будівельних робіт (ф.№КБ-2в), за результатами якого з урахуванням виявлених порушень, встановлено завищення вартості будівельних робіт виконавцем на загальну суму 5 035 грн. 59 коп.

Позивач вказує, що внаслідок включення до первинних документів недостовірних даних, що призвело до завищення вартості будівельних робіт, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зайво сплачено коштів ТОВ фірмі «СТАМ» за будівельні роботи у загальному розмірі 5 035 грн. 59 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідачу була направлена претензія про повернення грошових коштів на суму 5 035 грн. 59 коп., яку останній не визнав та зазначив, що не отримував від позивача зайві кошти та не вбачає підстав для їх повернення позивачу.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Спірні договори за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч. 6 ст. 882 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. (ч. 3 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Також, відповідно до п. 5.3., п. 5.4 договорів у випадку виявлення недоліків у виконаній роботі замовник на протязі 3 (трьох) днів з дати отримання, вказаних у п.5.2 цього договору документів, зобовязан повідомити підрядника о виявлених недоліках. В такому випадку сторонами складається акт про виявлені недоліки та строки їх усунення. Підрядник зобовязан виправити виявлені недоліки своїми силами та за свій рахунок. Підписання сторонами акту сдачі-приймання виконаних підрядних робіт по формі №КБ-2в та довідки вартості виконаних робіт по формі №КБ-3 є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.5.6 договорів роботи вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі виконаних підрядних робіт по формі №КБ-2в.

Однак, представником позивача акти приймання виконаних будівельних робіт підписано без будь-яких зауважень.

З жодними письмовими повідомленнями про недоліки виконаних робіт, як того вимагають положення ст. 853 Цивільного кодексу України, позивач до відповідача не звертався.

Акти приймання виконаних будівельних робіт підписані сторонами на суму, яка не перевищує договірну ціну робіт за договорами.

Отже, акти приймання виконаних будівельних робіт, як первинні документи, є належним доказом підтвердження виконання відповідачем будівельних робіт.

За наведеного, апеляційний господарський суд вбачає підстави дійти висновку, що зобов'язання за договорами підряду сторонами виконані повністю, передачу-приймання виконаних будівельних робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, які підписані та скріплені печатками сторін, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорах підряду.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Посилаючись на завищення в актах виконаних будівельних робіт обсягів фактично виконаних відповідачем робіт, позивач не підтвердив у встановленому порядку факту відповідного порушення відповідачем зобов'язань за договорами.

Позивач зазначає, що йому відповідачем завдано збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються Господарським кодексом України (ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частина 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Враховуючи положення ст. 224 Господарського кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

Разом з тим, у спірних відносинах колегія суддів не вбачає складу (всіх елементів) господарського правопорушення та підстав для стягнення з відповідача збитків (матеріальної шкоди) у заявленій до стягнення сумі.

Зокрема, позивачем не доведено наявності збитків у певному розмірі та протиправності поведінки відповідача, оскільки свої зобов'язання за договорами відповідач виконав в повному обсязі, про що свідчать акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, які підписані замовником будівельних робіт без зауважень, а неправомірність включення до них даних про обсяги виконання окремих видів робіт у встановленому порядку не доведена, що у сукупності унеможливлює стягнення з відповідача 5 035 грн. 54 коп. в якості збитків.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Апеляційний господарський суд не вбачає за можливе вважати акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 29 червня 2016 року №08/20-22 належним доказом в підтвердження обсягів завищення виконаних робіт за спірними договорами.

Акт ревізії лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась; не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може обмежувати права та обов'язки сторін з приводу виконання зобов'язань за договорами і змінювати їх умови, в тому числі щодо ціни договору; не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договорами та спричинення збитків позивачу; не доводить протиправності поведінки відповідача (невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків за договорами підряду), що у сукупності з встановленими вище обставинами справи унеможливлює застосування до нього такого виду відповідальності, як відшкодування завданих збитків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року у справі №904/7287/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 29.11.2017).