ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.11.2017 Справа № 908/2363/17

Суддя Дроздова С.С., розглянувши позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОММЕТ ГРУП» (69037 м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41)

про стягнення 903 612 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОММЕТ ГРУП», м. Запоріжжя 903 612 грн. 00 коп. завданих державі збитків.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 3 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

До позовної заяви додано платіжні доручення № 131 від 09.11.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. та № 142 від 13.11.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 3 200 грн. 00 коп.

У прохальній частині позовної заяви заявник просить суд відстрочити сплату залишку сплати частини судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі у сумі 8 754,18 грн. Позивач посилається на те, що Регіональне відділення у відповідності до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, затвердженого Головою Фонду державного майна України від 19.07.2012 р., є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративним правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління. На регіональне відділення покладено захист державних інтересів в цій сфері. Статтею 14 Закону України «Про Фонд державного майна України», унормовано, що Фонд державного майна України та його регіональні відділення є бюджетними установами фінансування та матеріально-технічне забезпечення яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Так, п. 3.1 розділу 3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України встановлено: «...єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін».

Суд вважає, що клопотання позивача, зазначене у тексті позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки за приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, також нормами діючого законодавства не передбачено звільняти пенсіонерів від сплати судового збору, оскільки судовий збір перераховується до Державного бюджету України.

Заявником не додано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Позивач, а ні у позовній заяві, а ні у додатках до неї не надав належних, допустимих та обґрунтованих доказів, які б свідчили про важкий майновий стан позивача, або відсутність належного бюджетного фінансування, не наведено доводів та не подано доказів на підтвердження того, що видатки на сплату судового збору Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області збільшаться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду спору і він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, надання відстрочки сплати судового збору є правом, а не обовязком суду.

Згідно п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що після прийняття рішення у справі, позивач зможе сплатити судовий збір, у разі прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також, позивачем не додано до позовної заяви належних, допустимих та обґрунтованих доказів, які б свідчили про важкий майновий стан позивача, або відсутність належного бюджетного фінансування, суд вважає клопотання позивача про надання відстрочки сплати частини судового збору за подання позовної заяви безпідставним.

Здійснюючи свої конституційні обовязки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22.05.2015р. № 484-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору») Господарський суд Запорізької області позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні у тому числі й у питанні відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Суд звертає увагу заявника, що визначальним в даному випадку є факт надходження належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що кореспондується з приписами ст. 57 ГПК України.

При цьому норми процесуального закону, у т.ч. розділи IV, VIII, IX Господарського процесуального кодексу України та всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви є обовязковими, оскільки їх обовязковість встановлена законодавцем у процесуальному законі і не може залежати від бажання особи, що звертається із позовом до суду, і положення вказаних норм Господарського процесуального кодексу України не передбачають обовязку суду порушити провадження у справі, а потім витребувати належні докази на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України імперативно визначено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом (в т.ч. процесуальним) і судом. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає підпункт 12 пункту D Рекомендацій Комітету ОСОБА_1 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7. Тобто, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Згідно з п. 3.5. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатком до неї на 51 аркуші, у тому числі оригінали платіжних доручень № 131 від 09.11.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. та № 142 від 13.11.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 3 200 грн. 00 коп.

Суддя С.С. Дроздова