РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017Справа №910/17221/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 85298,56 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача не з'явився,

від відповідача Будя К.С.

СУТЬ СПОРУ:

у жовтні 2017 року Приватне акціонерне товариство Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 11 травня 2016 р. на перехресті пр-ту Алішера Навої та б-ру Перова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інвельта" під керуванням ОСОБА_3, та "Опель", д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Тойота", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 92496,57грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Тойота" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування транспортного засобу СТД № 3344130 від 7 жовтня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 86298,56 грн.

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 85298,56 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

Позивач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на недотримання позивачем позасудового порядку відшкодування шкоди, неподання ним документів, необхідних для виплати йому страхового відшкодування. Також посилався на те, що вартість завданої шкоди не зменшено на суму податку на додану вартість.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2016 р. на перехресті пр-ту Алішера Навої та б-ру Перова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інвельта" під керуванням ОСОБА_3, та "Опель", д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5

Це підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду № 92073879 від 11 травня 2016 р. та постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 р. у справі № 755/8629/16-п.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "Тойота", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 92496,57 грн., розмір якої визначено на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 09/06/16 від 1 липня 2016 р., складеного Фізичною особою-підприємцем Бойком Є.О.

Позивач як страховик згідно платіжних доручень №№ 12606 від 5 липня 2016 р. та 12629 від 6 липня 2016 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Тойота" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування транспортного засобу СТД № 3344130 від 7 жовтня 2015 р. страхове відшкодування в розмірі 86298,56 грн., що обчислене виходячи з характеру пошкоджень та стану транспортного засобу, за вирахуванням франшизи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 р. у справі № 755/8629/16-п винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як володільця автомобіля "Опель", д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9118312 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інвельта" збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування транспортного засобу СТД № 3344130 від 7 жовтня 2015 р. перейшло право вимоги, яке Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інвельта" мало до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем усіх необхідних для виплати страхового відшкодування документів не позбавляє його передбачених ст. 34 Закону обов'язків після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень сума страхового відшкодування була виплачена позивачем безпосередньо на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інвельта" (потерпіла особа).

При цьому, за відсутності доказів отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, сума відшкодування відповідно до вимог ст. 36 Закону розміру оціненої шкоди підлягає зменшенню на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Враховуючи, що зібрані у справі докази підтверджують обов'язок відповідача сплатити на користь позивача страхове відшкодування, з нього на користь останнього відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню 68038,85 грн. шкоди, зменшену на суму податку на додану вартість та франшизи за договором обов'язкового страхування (86298,56 грн. оцінена шкода - 1000 грн. франшиза - 17259,71 грн. ПДВ 20%).

Посилання відповідача на відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з пропуском позивачем встановленого п. 37.1.4. ст. 37 Закону річного строку подання заяви про страхове відшкодування є безпідставними, оскільки сплив цього строку, встановленого для позасудового врегулювання страхового відшкодування, не позбавляє права на відшкодування шкоди у судовому порядку.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" м. Запоріжжя задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41, код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, код 13490997) 68038,85 грн. шкоди, 1276,25 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар