ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р.Справа № 924/777/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом виконуючого обов'язки керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до 1. приватного малого підприємства "Нікар", м. Хмельницький

2. приватного малого підприємства "Мар'ян", м. Хмельницький

про стягнення 553 059, 12 грн.

та зустрічним позовом приватного малого підприємства "Мар'ян", м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне мале підприємство „Нікар, м. Хмельницький

про визнання недійсним п.2.3 договору від 29.12.2016р. №352 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, укладеного між приватним малим підприємством "Мар'ян", приватним малим підприємством "Нікар" та Хмельницькою міською радою; та зобов'язання Хмельницьку міську раду визначити індивідуальне пропорційне зобов'язання для позивача відповідно до договору №352 від 29.12.2016р.

Представники сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача 1 (третьої особи за зустрічним позовом) : не з'явився

від відповідача 2 (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2 за довіреністю

за участю представника прокуратури: ОСОБА_3 згідно посвідчення

встановив:

Виконуючий обов'язки керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, у позовній заяві просить суд стягнути з приватного малого підприємства "Нікар" та приватного малого підприємства "Мар'ян", солідарно, на користь Хмельницької міської ради 553 059, 12 грн. на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, з яких : 535 001 грн. основний борг, 16 123, 32 грн. пеня, 1 934, 80 грн. 3 відсотки річних.

Обгрунтовуючи позов, прокурор відмічає, що згідно укладеного між сторонами договору № 352 від 29 грудня 2016 року відповідачам визначено величину пайової участі у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 545 001 грн., які мають бути оплачені до 30.06.17. Станом на 1 липня 2017 року відповідачі перерахували до бюджету 10 000 грн. Претензія про оплату повної суми залишена без реагування. В звязку з цим подано цей позов.

При цьому, позивач посилається на ст. ст. 526, 543, 610 ЦК України ст. 40 ЗУ „Про регулювання містобудівної діяльності.

Стягнення річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦК України. Пеня обумовлена наявністю відповідної умови договору про її застосування.

Представник прокуратури в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник позивача (за первісним позовом) подав відзив на зустрічну позовну заяву, де зазначає, що за Законом „Про регулювання містобудівної діяльності в Україні величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням кошторисної вартості будівництва обєкта. Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк сплати; відповідальність сторін. Невідємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста сплачуються в повному обємі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що вказаний договором.

За ЦК солідарний обовязок чи солідарна вимога виникають у випадку, встановленому договором чи законом, зокрема в разі неподільності предмета зобовязання. Враховуючи дане твердження, позивач вказує, що саме ст. 40 Закону „Про регулювання містобудівної діяльності в Україні передбачена сплата пайової участі єдиним платежем, що відповідає п. 2.3. договору про пайову участь (спірна умова). Також, відповідачі за первісним позовом повинні сплачувати кошти за договором солідарно, оскільки вони уклали договір про пайову участь стосовно одного обєкта 88 ти квартирного 9 ти поверхового будинку по прю ОСОБА_4, 7.

Отже, спірний пункт 2.3. договору відповідає Закону, передбачений ним та зазначений відповідно до нього, а відтак не може бути визнаний недійсним.

Даний пункт договору встановлений в відповідності до визначення свободи договору. Відповідачі ознайомлені з усіма умовами договору та підписали його. Жодних заперечень при його укладені відповідачі не надали.

Також, у зверненні, яке подавалось відповідачами до міськради не передбачалась сплата пайової участі у відсотковому відношенні, що і унеможливило передбачення пайової участі відповідним чином.

У зустрічній позовній заяві позивач зазначає про наявність договору про організацію спорудження від 25.09.14, укладеного між відповідачами (за первісним позовом). Проте, міська рада про існування вказаного договору не знала. У зверненні, направленому міській раді про нього також не вказано. Звернень відповідачів щодо зміни вимог договору про форму пайової участі з моменту укладення договору не було. В якому саме співвідношенні має сплачуватись пайова участь не вказується.

Представник позивача (за первісним позовом) позов підтримав, вказував на наявність підстав для задоволення останнього

ПМП „Марян подало зустрічну позовну заяву де просить визнати недійсним п. 2.3. договору від 29 грудня 2016 року № 352 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста, укладений між ПМП „Марян, ПМП „Нікар та Хмельницькою міською радою та зобовязати міську раду визначити індивідуальне пропорційне зобов'язання для позивача відповідно до договору №352 від 29.12.2016р.

Обгрунтовуючи цей позов, позивач відмічає, що за спірним договором пайова участь вноситься в безготівковій формі в повній сумі єдиним платежем.

Проте, виконання даної умови договору є неможливим, оскільки договір передбачає, що оплата відбувається стороною 2 договору єдиним платежем, в той час як сторона 2 договору є дві окремих юридичних особи.

До того ж, ЗУ „Про регулювання містобудівної діяльності в Україні не надає можливості будь якого солідарного зобовязання декількох юридичних осіб, однак містить чіткі приписи відносно дій замовника. Не містить такої можливості і Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького.

Крім того, між відповідачами за первісним позовом укладено договір про організацію спорудження обєкта будівництва ж/б по проїзду ОСОБА_4, 7, 8 у м. Хмельницький, за яким сторони зобовязуються пропорційно сплачувати всі внески, в тому числі пайову участь у створенні і розвитку інженерно транспортної і соціальної інфраструктури міста. При цьому, кожна сторона не відповідає по зобовязанні одна одної.

Відповідно до ЦК України солідарне зобовязання виникає в випадку неподільності предмета зобовязання. В даному ж випадку, враховуючи розрахунок до спірного договору, грошове зобовязання є подільним.

За ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Однак, умова договору відносно того, що сторона 2 проводить єдиний платіж суперечить ч. 1 і 2 ст. 203, оскільки дві юридичні особи не можуть вчиняти сплату пайової участі в повній сумі єдиним платежем.

За таких обставин, позивач, посилаючись на ст. ст. 203, 215, 217 ЦК вважає, що є підстави визнання п. 2.3. спірного договору недійсним.

Представник ПМП „Марян в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник ПМП „Нікар свого представника до суду не направив, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи вказаного відповідача про розгляд справи судом, йому направлено ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою, зазначеною у позові. Однак, дана кореспонденція повернута поштою, з відміткою „За закінченням терміну зберігання.

Суд виходить з того, що вказаний відповідач гналежним чином повідомлений про судовий розгляд справи, виходячи з розяснень вказаних у п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, де вказано, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в ЄДРПОУ) і не повернуто підприємством звязку, або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається.

25 вересня 2014 р. між відповідачами за первісним позовом укладено договір про організацію спорудження обєктів будівництва житлового будинку по проїзду ОСОБА_4, 7, 8 у м. Хмельницькому.

29.12.16 між ПМП „Нікар, ПМП „Марян (сторона2) та Хмельницькою міською радою (сторона 1) укладено договір номер 352 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, предметом якого є визначення для сторони 2, яка є замовником обєкту будівництва: будівництво 88 ми квартирного 9- ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по проїзду ОСОБА_4, 7 в м. Хмельницький, величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону „Про регулювання містобудівної діяльності, рішення 22 сесії міської ради від 17.12.08 № 23 „Про затвердження порядку у часті замовників у створенні та розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького та визнання такими, що втратили чинність рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету з внесеними змінами і доповненнями.

Пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького полягає у відрахуванні замовником до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького у розмірі встановленому рішенням 22 сесії міської ради від 17.12.08 № 23 (п. 2.1.). Розмір пайової участі, належної замовником до оплати складає 545 001 грн. (п. 2.2.).

Пайова участь вноситься у грошовій безготівковій формі та сплачується шляхом перерахування коштів на рахунок у УК у м. Хмельницький/м. Хмельницький/24170000; ; р/р 0002 ГУДКСУ у Хмельницькій області; МФО 815013; призначення платежу - кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, в повній сумі єдиним платежем (п. 2.3.).

Пайова участь сплачується до 30.06.17 (п. 2.4).

У разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 сплачує стороні 1 пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п.3).

Договір підписаний трьома сторонами, і скріплений їх печатками.

Додатком до договору є розрахунок розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно транспортної й соціальної інфраструктури м. Хмельницький.

21 липня 2017 р. позивач за первісним позовом направив на адресу відповідачів претензію про сплату боргу. Доказ направлення фіскальні чеки від 21.07.17 із найменуванням відповідачів і рекомендований лист з поштовим штампом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідачі (за первісним позовом) уклали договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницький, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

За ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 40 Закону „Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З укладеного між сторонами договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста вбачається, що пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького полягає у відрахуванні замовником до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького. Розмір пайової участі, належної замовником до оплати складає 545 001 грн.

Замовником за наведеним договором є відповідачі (сторона 2). Пайова участь вноситься у грошовій безготівковій формі та сплачується шляхом перерахування коштів до 30 червня 2017 року у сумі 545 001 грн. в повній сумі єдиним платежем.

Заперечуючи проти позову та подаючи зустрічний позов ПМП „Марян вказує, що виконання п. 2.3. договору про пайову участь, який містить умову про оплату пайової участі єдиним платежем є неможливим, оскільки стороною 2 договору є дві юридичних особи (відповідачі), сплата коштів єдиним платежем є неможлива. Крім того, згідно ЦК України солідарний обовязок виникає в випадку неподільності предмета зобовязання. В даному ж випадку грошове зобовязання є подільним.

Доводи ПМП „Марян не можуть бути прийняті судом до уваги враховуючи нижченаведене. За ст. 627 ЦК відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Укладаючи договір пайової участі, сторони погодили, що зобовязаними сторонами щодо сплати пайового внеску в рівній мірі є два підприємства (сторона 2), Зміст даних положень договору свідчить про те, що відповідачі, як замовники є солідарними боржниками, оскільки предмет зобовязання є неподільним. При цьому, факт відображення у договорі про неподільність предмету зобовязання (не вказано пропорції окремо по кожному замовнику) є тим фактором, що підтверджує солідарність зобовязання.

Неподільність зобовязання, в даному випадку, витікає з того, що зазначивши в договорі про здійснення оплати єдиним платежем у повній сумі, сторони тим самим не провели розподілу платежу по конкретних сумах кожному із замовників. Навпаки, зазначивши п. 2.3 договору в такому вигляді як він є, сторони тим самим підтвердили саме солідарний характер обовязку.

Доводи про укладення між відповідачами договору про організацію спорудження обєкта, який передбачає обовязок відповідачів укласти договір про пайову участь, проте з пропорційним характером зобовязань також є необґрунтованим, оскільки даний договір передбачає відносини між відповідачами з приводу організації спорудження обєкта, які не впливають на зобовязання за договором про пайову участь, з іншим складом контрагентів. Так, договір про організацію спорудження обєкта породжує певні обовязки між відповідачами. Проте, жодним чином не зобовязує міську раду виконувати його умови, оскільки рада не є його стороною.

Відсутність обґрунтувань доводів зустрічного позову свідчить про його безпідставність, а тому в його задоволенні потрібно відмовити.

Отже, наявність зобовязань по оплаті відповідачами солідарно пайового платежу (договір про пайову участь) свідчить про виникнення відповідного обовязку в передбачений договором термін. В даному випадку 30 червня 2017 р. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена частково на суму 10 000 грн. Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідачів виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (545 001 грн. вартість пайового внеску мінус 10 000 грн. часткової оплати) склалає 535 001 грн.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня) є договірним способом забезпечення зобовязання, а тому наявність у договорі п. 3.4., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останньої. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком.

Отже, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на відповідачів солідарно.

Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом - ПМП „Марян

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов виконуючого обов'язки керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до 1. приватного малого підприємства "Нікар", м. Хмельницький, 2. приватного малого підприємства "Мар'ян", м. Хмельницький про стягнення 553 059, 12 грн. задовольнити.

Стягнути солідарно з приватного малого підприємства „Нікар (29000, вул. Островського, 19/1, м. Хмельницький, ) та з приватного малого підприємства „Марян (29000, АДРЕСА_1, ), на користь Хмельницької міської ради (29000, вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, ) 535 001 грн. (пятсот тридцять пять тисяч одна грн. 00 коп.) на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 16 123, 32 грн. (шістнадцять тисяч сто двадцять три грн. 32 коп.) пені, 1 934, 80 грн. (одна тисяча девятсот тридцять чотири грн. 80 коп.) 3% річних.

Стягнути солідарно з приватного малого підприємства „Нікар (29000, вул. Островського, 19/1, м. Хмельницький, ) та з приватного малого підприємства „Марян (29000, АДРЕСА_1, ), на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рах. 2814, код класифікації видатків 2800) 8 295, 89 грн. (вісім тисяч двісті девяносто пять грн. 89 коп.) судового збору.

В зустрічному позові приватного малого підприємства "Мар'ян", м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного малого підприємства "Нікар", м. Хмельницький про визнання недійсним п.2.3 договору від 29.12.2016р. №352 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, укладеного між приватним малим підприємством "Мар'ян", приватним малим підприємством "Нікар" та Хмельницькою міською радою; та зобов'язання Хмельницьку міську раду визначити індивідуальне пропорційне зобов'язання для позивача відповідно до договору №352 від 29.12.2016р. - відмовити.

Повний текст складено 29 листопада 2017 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу1 (29000, м. Хмельницький, вул. Островського, 19/1) .