КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" листопада 2017 р. Справа №910/6863/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2017

у справі № 910/6863/13 (суддя: Мельник В.І.)

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТехНова"

про стягнення 3 213 029,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТехНова" про стягнення 3 213 029,83 грн.

Господарський суд міста Києва частково задовольнив позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в задоволенні позову, в частині стягнення пені у розмірі 651146,76 грн. - відмовив своїм рішенням від 08.06.2015.

01.09.2017 від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" отримано скаргу на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві щодо винесення 08.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 52217049 постанов.

Господарський суд міста Києва задовольнив скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" своєю ухвалою від 13.10.2017.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 13.11.2017 Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму та складає 1 600,00 грн.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

За таких обставин, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" та враховуючи вимоги зазначені в прохальній частині апеляційної скарги, скаржник за подачу до суду апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Натомість, Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши дане клопотання та апеляційну скаргу з доданими до неї документами, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту за таких обставин.

Колегія суддів встановила, що скаржником не було подано до апеляційної скарги, доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, або докази того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, а лише зазначено, що апелянт є бюджетною установою та у зв'язку із відсутністю можливості сплати судового збору у строк встановлений для подачі апеляційної скарги, скаржник просить відстрочити сплату судового збору.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (п. 3.1 постанови).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

При цьому, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (абзац 3 п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Натомість, рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27 жовтня 1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Таким чином, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору у справі № 910/6863/13, не підлягає задоволенню, виходячи із принципу рівності сторін.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 86, 94 п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі № 910/6863/13 з доданими до неї документами повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження по даній справі.

4. Матеріали справи № 910/6863/13 направити до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич