ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017р. Справа № 914/2158/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В.,

за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Ірокс, м. Львів

про стягнення штрафу та пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 02.12.2016 № 48 р/к,

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник (довіреність № 13/28-1260) від 11.04.17р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, м. Львів до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Ірокс, м. Львів про стягнення стягнення штрафу та пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 02.12.2016 № 48 р/к.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 13.11.2017 року.

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі виконав частково, подав супровідний лист з додатком для долучення до матеріалів справи документів.

13.11.17р. за вх. № 38123/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано супровідний лист з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив та витребуванні судом документи не подав.

10.11.17р. за вх. № 38057/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №48 р/к від 02.12.2016 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №1-13-34/2016 (надалі Рішення).

Вказаним Рішенням визнано, що ПАТ «Ірокс» не подавши ЛОТВ Антимонопольного комітету України інформацію на вимогу від 05.04.2016 р. №13/03-309 вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено штраф на ПАТ «Ірокс» у розмірі 45.000,00 грн.

У Рішенні розяснено можливість оскарження рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та визначено строк для його добровільного виконання.

09.12.2016 року позивач листом №13/08-1879 скерував відповідачу рішення, яке відповідач отримав 16.12.2016 р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому сам власноручно розписався (долучено до матеріалів справи).

ПАТ «Ірокс» звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсним та скасування рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №13р/к від 20.05.2016 р. Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.03.2017 р. у справі №914/227/17 позов задоволено. Проте, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 р. рішення Господарського суду Львівської області скасовано, а у задоволенні позову ПАТ «Ірокс» відмовлено.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Згідно з частинами першою та шостою статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Відповідно до частин другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Судом встановлено, що Рішення отримано відповідачем 16.12.2016 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому власноручно розписався відповідач, долучено до матеріалів справи.

Таке Рішення протягом двомісячного строку встановленого законом для оскарження, було оскаржене. За результатами розгляду Львівським апеляційним господарським суду Рішення №48р/к від 02.12.2016 р. визнано законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Антимонопольного комітету відповідач отримав 06.12.2016 року.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не подано доказів того, що відповідач у встановлений строк сплатив штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та надав позивачу документи про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Суду не подано доказів того, що зазначене рішення Антимонопольного комітету відповідачем було переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" і за результатами перегляду змінено або скасовано.

Крім того, позивачем нараховано пеню за прострочення сплати штрафу.

Також суд звертає увагу, що згідно ч.5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Отже, часові проміжки можливості сплати відповідачем штрафу чи оскарження рішення з 16.12.2016 року по 16.02.2017 року.

06.02.2017 року було порушено провадження у справі №914/227/17, а 10.03.2017 року винесено рішення у даній справі. Отже, з 06.02.2017 року по 10.03.2017 року часовий проміжок, за який зупиняється нарахування пені за прострочення сплати суб»єктом штрафу період фактичного розгляду справи Господарським судом Львівської області справи №914/227/17. 10.04.2017 року Львівський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу до розгляду, а 26.06.2017 року винесено постанову у справі №914/227/17.

Отже, 06.02.2017 року -26.06.2017 року часовий проміжок (фактичний розгляд справи №914/227/16 Господарським судом Львівської області, тимчасова втрата чинності рішення, фактичний розгляд справи Львівським апеляційним господарським судом, у якому зупиняється нарахування пені за прострочення суб»єктом штрафу.

27.06.2017 01.09.2017 період (67 днів) нарахування пені: (27.06.2017 року наступний день після прийняття Львівським апеляційним господарським судом постанови у справі №914/227/17) 01.09.2017 року останній день необхідності нарахування пені, що обмежена відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розміром штрафу.

675 грн. Х 67днів = 45 225 грн. Проте, розмір пені не може перевищувати розмір штрафу.

Отже, до стягнення підлягає пеня у розмірі 45 000,00 грн.

Порядок нарахування пені наведено позивачем у позовній заяві та не заперечено належним чином відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сукупному розмірі 45 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу.

Враховуючи наведені обставини, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, беручи до уваги несплату штрафу, вимоги позивача про стягнення 90 000,00 грн. пені та штрафу є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до частини 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ПАТ «Ірокс» про стягнення пені та штрафу на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 02.12.2016 року №48 р/к є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Ірокс» (79034, м.Львів, вулиця Буйка,17а, ідентифікаційний код: 23958651) в дохід Державного бюджету України штраф в розмірі 45 000,00 грн. та пеню у розмірі 45 000,00 грн. нарахованих згідно рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.12.2016 року № 48 р/к.

Стягувач: Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79005, м. Львів, вул. І. Франка, будинок 61; ідентифікаційний ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Ірокс» (79034, м.Львів, вулиця Буйка,17а, ідентифікаційний код: 23958651) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 3006, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду: 03499974) - 1 600,00 грн. судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 04.12.2017 р.

Суддя Горецька З. В.