УХВАЛА

05.12.2017Справа № 910/11482/14

за скаргою про за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ» визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ»
до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ТРИЕС»
простягнення заборгованості в розмірі 399 994 гривні 66 копійок

Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін: без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ТРИЕС» про стягнення заборгованості в розмірі 399 994 гривні 66 копійок.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2014 у справі №910/11482/14 позовні вимоги задоволено повністю.

На виконання вказаного рішення 05.08.2014 було видано відповідний наказ.

04.12.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ» скаргу про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії.

Частиною 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно із п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських суддів України" №9 від 17.10.2012, скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ» на бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії у справі № 910/11482/14, Суд дійшов висновку щодо необхідності її повернення без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Положенням частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, належним доказом відправлення копії заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.03.2015 року по справі №904/8482/14.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що всупереч наведеному Заявником не надано жодних доказів на підтвердження надсилання Відповідачу та Подільському районному відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві скарги про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії у справі № 910/11482/14.

З огляду на викладене, Суд позбавлений можливості дійти висновку про належне надіслання Відповідачу та Подільському районному відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві копії скарги з доданими до неї документами.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дана скарга про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії у справі № 910/11482/14 підлягає поверненню Заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНПРОТЕХ» про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби незаконною та зобов'язання вчинити дії у справі № 910/11482/14 повернути скаржнику без розгляду.

Суддя О.В. Чинчин