ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 915/47/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю:

від ПАТ «Діамантбанк» - Білоконь М.В., довіреність № 239 від 31.08.2017;

від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - Корінний А.В., довіреність № 010-01/5838 від 08.09.2014;

Арбітражний керуючий - Симончук О.М., посвідчення № 220 від 22.02.2013;

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2017

у справі № 915/47/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

до відповідача Товарної біржі «Корпоративна»

Треті особи:

1. Арбітражний керуючий Симончук Олександр Миколайович

2. Публічне акціонерне товариство «ВОЗКО»,

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Шкіряно-взуттєвий холдинг»

4. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії публічного акціонерного банку «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Миколаєві,

5. Вознесенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області,

6. Товариство з обмеженою відповідальністю «СКІН МАРКЕТ»,

7. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесенському районі Миколаївської області,

8. Управління Пенсійного фонду України в м.Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області,

9. Публічне акціонерне товариство Національна компанія «Нафтогаз України»,

10. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГВП ХІММАТЕРІАЛИ»,

11. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «КОНСАЛТ-АВТО»,

12. Товариство з обмеженою відповідальністю «В.І.Ф»

13. Фізична особа-підприємець Пятенко Любов Григорівна,

про визнання результатів аукціону з реалізації майна ПАТ «ВОЗКО» недійсними

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі - ПАТ «Діамантбанк») звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 28.12.2015, до товарної біржі «Корпоративна» (далі - ТБ «Корпоративна») про визнання недійсними результатів нею проведеного 18.12.2015 аукціону з продажу майна Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» у процедурі банкрутства останнього.

Свої позовні вимоги ПАТ «Діамантбанк» обґрунтовує порушення порядку продажу майна на аукціоні, зокрема, інвентаризацію майна ліквідатором проведено неналежним чином; в оцінку та продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу ліквідатором включено майно, що є предметом забезпечення, тоді як таке майно до складу ліквідаційної маси не включається і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує; відсутністю повноважень в організатора аукціону ТБ «Коперативна» на учать у процедурі банкрутства, так як ліквідатор як замовник обрав організатора аукціону, не повідомивши про це господарський суд, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство боржника; звіт ліквідатора у справі про банкрутство містить неправдиві відомості щодо майна банкрута, що випливає на розподіл грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута на аукціоні.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2017 припинено провадження в даній справі за позовом ПАТ «Діамантбанк» до ТБ «Корпоративна» про визнання недійсними результатів проведеного нею 18.12.2015 аукціону з продажу майна ПАТ «ВОЗКО» у процедурі банкрутства останнього.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області обґрунтована тим, що спір у справі, котра розглядається, між тими ж сторонами, з тим же предметом і з тих же підстав вже вирішений Господарським судом Миколаївської області в іншої господарській справі № 915/677/16, рішення суду в котрій вступило в законну силу.

Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ВОЗКО» визнано банкрутом та припинено юридичну особу.

Не погоджуючись із даною ухвалою господарського суду, ПАТ «Діамантбанк» звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 у справі №915/47/16 скасувати, передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зокрема зазначає, що підставою позову в межах справи №915/47/16 є значно ширші та відрізняються від підстав позову в межах справи №915/677/16. Крім того мотивувальна частина рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016 по справі №915/677/16, на яке посилається відповідач, як на підставу для припинення провадження по справі №915/47/16, не містить відображення всіх підстав, зазначених в позовній заяві Банку по справі №915/47/16, а також обставин і фактів, на які наголошує Вищий господарський суд України в постанові №915/47/16 від 11.07.2017, які вимагають дослідження та перевірки.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Таран С.В., Мишкіна М.А.) від 30.10.2017 апеляційну скаргу ПАТ «Діамантбанк» прийнято до провадження, розгляду апеляційної скарги призначено до розгляду на 13.11.2017 о 12:00.

08.11.2017 до суду надійшло клопотання ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про витребування у ТБ «Корпоративна» докази про перерахування учасниками аукціону з реалізації майна ПАТ «ВОЗКО» гарантійних внесків для участі в аукціоні, яке в ході розгляду справи, колегією суддів відхилено, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів та документів для прийняття у справі вірного та обґрунтованого рішення.

13.11.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Симончук О.М. надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 продовжено строк апеляційного провадження на 15 днів до 29.11.2017, розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.11.2017 о 13:45.

У судове засідання 23.11.20167з'явився представник ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» які підтримали доводи апеляційної скарги. Арбітражний керуючий - Симончук О.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції у винесенні ухвали про припинення провадження у справі №915/47/16 на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК України, керувався рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.09.2017 у справі №915/677/16.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Таким чином, припиняючи провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд мав встановити наявність рішення господарського суду або іншого органу, прийнятого у справі: між тими ж сторонами; про той же предмет; з тих же підстав.

Крім того, дане рішення має бути таким, що не змінено і не скасовано, а набрало законної сили.

Отже, не допускається звернення до суду із позовом з тих же підстав. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову належать лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках даної справи № 915/47/16 ПАТ «Діамантбанк» звернувся з позовною заявою до товарної біржі «Корпоративна» про визнання недійсними результатів нею проведеного 18.12.2015 аукціону з продажу майна ПАТ «ВОЗКО» у процедурі банкрутства останнього.

Із змісту позовної заяви випливає, що підставами позовних вимог є:

1) порушення порядку продажу майна на аукціоні, зокрема, інвентаризацію майна ліквідатором проведено неналежним чином; в оцінку та продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу (ЦМК) ліквідатором включено майно, що є предметом забезпечення, тоді як таке майно до складу ліквідаційної маси не включається і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує; ліквідатором невірно визначено загальну вартість майна боржника, а його продаж пройшов за завідомо заниженою ціною. Реалізація майна відбулась на четвертому аукціоні, тоді як Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) не передбачено проведення двох повторних аукціонів, а тим більше проведення третього повторного аукціону; організатором аукціону порушено вимоги Закону: а) щодо порядку оголошення та повідомлення про проведення аукціону, що унеможливило участь у торгах якнайбільшої кількості покупців і неправомірно обмежило кінцевий термін подання заяв на участь в аукціоні; б) щодо визначеного порядку зниження початкової вартості майна; в) аукціони проведено без згоди кредитора та суду;

2) відсутність повноважень в організатора аукціону ТБ «Коперативна» на учать у процедурі банкрутства, так як ліквідатор як замовник обрав організатора аукціону, не повідомивши про це господарський суд, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство боржника;

3) звіт ліквідатора у справі про банкрутство містить неправдиві відомості щодо майна банкрута, що випливає на розподіл грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута на аукціоні.

Як встановлено матеріалами справи, предметом розгляду у судовій справі №915/677/16 були позовні вимоги ПАТ «Діамантбанк» про визнання результатів аукціону з продажу майна , що належить ПАТ «Возко», проведеного 18.12.2015 Товарною біржею «Корпоративна недійсними.

Із рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016, яким у позові ПАТ «Діамантбанк» відмовлено, також випливає, що Банком зазначено наступні підстави позову:

- ліквідатором порушено порядок продажу майна банкрута, проведено інвентаризацію неналежним чином, реалізація майна відбулась на четвертому аукціоні, проведення якого не передбачено положеннями Закону;

- всупереч вимогам ст.ст. 65, 66 Закону, вартість майна банкрута була знижена з 917001119 грн. 58 коп. до 220008901 грн. (на другому та наступному аукціоні), що складає більше ніж 70 % від початкової вартості, а при проведенні наступних аукціонів порушено вимоги щодо зменшення вартості майна боржника зниженням вартості на 20 % з можливістю подальшого зниження на самому аукціоні, але не нижче граничної вартості - 50 % початкової ціни;

- організатором аукціону порушено порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону, і це призвело до того, що заявки на участь у першому аукціоні приймалися протягом семи робочих днів, а на участь у другому повторному аукціоні - протягом чотирьох робочих днів з моменту публікації. Вказані дії організатора аукціону також вплинули на доступність інформації про майно, що реалізовувалося, та унеможливили участь у торгах якнайбільшої кількості покупців;

- ліквідатором незаконно залучене до продажу заставне майно, яке, згідно Закону, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує;

- ліквідатором невірно визначено загальну вартість майна боржника, а його продаж пройшов за заниженою ціною;

- у організатора аукціону - ТБ «Корпоративна» були відсутні повноваження на проведення аукціону, так як її не було визнано учасником у справі про банкрутство і судом не було перевірено законність обрання організатором аукціону ТБ «Корпоративна», що є порушенням приписів абз. 4 п. 33 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-71)»;

- звіт ліквідатора містить неправдиві відомості щодо майна боржника, що впливає на порушення процесу розподілу отриманих від реалізації коштів;

- в оголошенні про проведення аукціону з реалізації майна ПАТ "ВОЗКО", розміщеному на офіційному сайті ВГСУ, зазначено, що крок аукціону становить 10 % від початкової вартості продажу лоту, яка складає 220008901,0 грн., тобто, крок аукціону становить 22000890,10 грн. При цьому, Законом не передбачено право ліцитатора змінювати крок аукціону, який оголошено учасникам аукціону. Однак, після досягнення ціни у 22008901,00 грн. ліцитатором, у порушення вимог ст.69 Закону, здійснено зміну кроку аукціону та визначено його у розмірі 11000000,00 грн. Після зниження вартості майна Банкрута на суму 11000000,0 грн. учасники не виявили бажання придбати лот за вказаною ціною. В результаті цього ліцитатор знову самовільно змінює крок аукціону і встановлює його у розмірі 3000000,0 грн. Після зниження вартості майна банкрута на суму 3000000,0 грн. до 8008901,0 грн. учасники знову не виявили бажання придбати лот за вказаною ціною. Після ще одного зниження вартості майна банкрута на суму 3000000,0 грн. до 5008901,0 грн. учасники виявили бажання придбати лот за вказаною ціною. Згідно ч.5 ст.66 Закону, якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку. Так, ліцитатором було продовжено аукціон у загальному порядку, однак із незаконним підвищенням ціни на крок аукціону, який було ним визначено самовільно у розмірі 3000000,0 грн. Після підвищення ціни лоту до 11008901,0 грн. один із учасників відмовився придбати майно банкрута, в результаті чого переможцем аукціону визначено ТОВ «Шкіряно-взуттєвий холдинг». Проведення аукціону з незаконною зміною кроку аукціону з 22000000,0 грн. до 8000000,00 грн., та до 3000000,0 грн. порушує вимоги, встановлені ст.69 Закону, а тому такі дії Ліцитатора є незаконними.

У апеляційному порядку зазначене рішення не оскаржено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено факт ідентичності спору та тотожністю позовних вимог, що розглядається в межах даної судової справи, та спору, який було вирішений у справі №915/677/16, у зв'язку з чим правильно застосовано приписи п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, відхиляє доводи апеляційної скарги, що підставою позову в межах справи №915/47/16 є значно ширші та відрізняються від підстав позову в межах справи №915/677/16, відповідно до наступного.

Як встановлено колегією судді та встановлено господарським судом Миколаївської області, Одеським апеляційним господарським судом, Вищим господарським судом України та Верховним Судом України у справі 915/1036/15 про банкрутство ПАТ «ВОЗКО», ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «ВОЗКО» за процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, відмовлено в задоволенні скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на дії ліквідатора ПАТ «ВОЗКО» арбітражного керуючого Симончука О.М.; надано дозвіл на продаж майна банкрута ПАТ «ВОЗКО», яке є предметом забезпечення.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області 29.12.2015 відмовлено ПАТ «Діамантбанк» у задоволенні скарги на дії ліквідатора ПАТ «ВОЗКО» арбітражного керуючого Симончука О.М. щодо визнання дій ліквідатора з реалізації майна банкрута незаконними.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПАТ «ВОЗКО» станом на 22.12.2015; ліквідоване ПАТ «ВОЗКО», провадження у справі припинено; вимоги кредиторів визнано погашеними, повноваження ліквідатора припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 залишено без змін, апеляційні скарги ПАТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Діамантбанк» залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2016 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Підставою скасування постанови суду апеляційної інстанції стало порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права: на момент здійснення апеляційного провадження на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 про припинення провадження у справі, не було завершено апеляційний розгляд апеляційної скарги ПАТ «Діамантбанк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 про відмову у задоволенні ПАТ «Діамантбанк» скарги на дії ліквідатора у зв'язку зі скасуванням постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2016 ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2016 про відмову у відновленні процесуального строку на оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 відносно скарги на дії ліквідатора та направленням справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 (ухвалу господарського суду Миколаївської області від 29.12.2015 (про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі) залишено без змін, а апеляційні скарги ПАТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Діамантбанк» залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 та ухвалою господарського Миколаївської області від 29.12.2015, ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Укрексімбанк» звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Як вбачається з постанов Вищого господарського суду України від 25.01.2017, в обґрунтування касаційних скарг ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Укрексімбанк» посилаються на порушення судами при винесенні оскаржуваних судових рішень норм матеріального та процесуального права, зокрема: 41, 43, 44, 46, 50, 58, 64, 66, 69, 83, 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 35, 98, 101, 104 ГПК України. Заявниками зазначено, що судом першої інстанції прийнято рішення про припинення юридичної особи без повідомлення сторін; поданий ліквідатором на затвердження звіт містить відомості, одержані з порушенням вимог ст.41, 43, 44, 49, 65, 66 Закону, оскільки, на думку заявників, інвентаризація та реалізація майна в ліквідаційній процедурі здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2017 касаційні скарги ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Миколаєві залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду України від 06.09.2017 у задоволенні заяв ПАТ «Діамантбанк», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 25 січня 2017 року, постанови Одеського апеляційного господарського суду від 25 серпня 2016 року та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 29 грудня 2015 року у справі № 915/1036/15 відмовлено.

У вищезазначених судових актах, зокрема встановлено, що ліквідатором відповідно до вимог Закону № 2343-XII вжито заходів, спрямованих на виявлення майнових активів банкрута, які можна включити до складу ліквідаційної маси та реалізувати його, а саме: виявлено майно банкрута, здійснено його інвентаризацію, замовлено рецензії на звіти з незалежної оцінки ринкової вартості належного банкруту майна; комітетом кредиторів прийнято рішення про затвердження початкової вартості майна банкрута, визначено організатора аукціону, з яким укладено відповідний договір, згоду на продаж майна заставних кредиторів надано ліквідатору згідно з ухвалою суду першої інстанції від 11 грудня 2015 року;

Ухвалу суду про надання згоди на продаж майна боржника від 11 грудня 2015 року мотивовано тим, що ліквідатор із метою запобігання затягуванню розгляду справи та недопущення порушень майнових прав та інтересів кредиторів на засіданні комітету кредиторів ПАТ «ВОЗКО» погодив порядок продажу майна банкрута шляхом проведення аукціону відповідно до порядку, визначеного Законом № 2343-XII; згоду на реалізацію майна банкрута саме у такий спосіб висловлено всіма членами комітету кредиторів, у тому числі й представником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», у зв'язку з чим ліквідатор правомірно розпочав продаж майна банкрута у виді цілісного майнового комплексу за ціною 917 001 119,58 грн, що дорівнює загальній вартості всіх визнаних судом грошових вимог кредиторів та узгоджується з приписами статті 44 цього Закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Пунктом 1 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарські суду в рамках справи №915/1036/15 надали оцінку проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури ПАТ «ВОЗКО», у тому числі щодо реалізації майна боржника на аукціоні 18.12.2015, який проведено ТБ «Корпоративна».

Таким чином, аукціон з продажу майна ПАТ «ВОЗКО» проведений ТБ «Корпоративна» 18.12.2015 вже був предметом розгляду в рамках справи №915/1036/15 про банкрутство ПАТ «ВОЗКО» та в рамках справи № 915/677/16 про визнання результатів аукціону з продажу майна, що належить ПАТ «Возко», проведеного 18.12.2015 ТБ «Корпоративна недійсними, рішення господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016 набрало законної та не було оскаржене банком до апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно, із дотримання норм процесуального права припинено провадження у даній справі про визнання недійсним результатів проведеного ТБ «Корпоративна» 18.12.2015 аукціону з продажу майна Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» у процедурі банкрутства останнього на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання ПАТ «Діамантбанк» в апеляційній скарзі на порушення господарським судом Одеської області законодавчих приписів не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не спростовують законних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 у справі № 915/47/16 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2017 у справі № 915/47/16 про припинення провадження у справі № 915/47/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран