РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017Справа №910/18729/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва"

про стягнення 11 027,05 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Мацюк В.В. - представник за довіреністю № 10 від 30.01.17р.
від відповідача не з'явився

У судовому засіданні 29.11.2017, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ОТІС" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про стягнення 11 027,05 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору № D2 4T 463 від 08.12.2016 на виконання ремонту ліфта, не здійснив оплати виконаних робіт, що зумовило звернення позивача позовом до суду про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 10 766,88 грн. та 3 % річних у розмірі 260,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 за вказаною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/18729/17 та призначено її до розгляду на 29.11.2017.

23.11.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява позивача, відповідно до якої останній просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 10 766,88 грн. у зв'язку з його погашенням та стягнути 3 % річних у розмірі 260,17 грн.

У судове засідання, призначене на 29.11.2017, з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги з урахуванням поданої заяви та надав додаткові пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

08 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством "ОТІС" (надалі - позивач/підрядник) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (надалі - відповідач/замовник) було укладено Договір № D2 4T № 463 на виконання ремонту ліфта (надалі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) замовник доручає, а підрядник забезпечує виконання робіт з ремонту 1-го ліфта реєстр. № 26198, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Верховинця, 10 (п.7) та придбання необхідних матеріалів і устаткування для виконання цих робіт, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити підряднику вартість робіт і матеріалів, яка визначена в договірній ціні.

Термін дії договору сторонами погоджено в п. 6.1, відповідно до якого договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31 березня 2016 року, а в частині розрахунків (оплати) - до повного виконання своїх зобов'язань за цим договором.

Договірна ціна відповідно до п. 2.1. договору складає 10 766,88 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що оплата вартості ремонту ліфта, згідно п. 2.1 договору, здійснюється замовником протягом п'яти робочих днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем були виконані роботи з ремонту ліфта, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року, які були підписані відповідачем 27.12.2016 без будь-яких зауважень та заперечень щодо якості та вартості виконаних робіт.

Спір у справі, на думку позивача, виник внаслідок невиконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати виконаних робіт у строки встановлені п. 2.4. договору, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 11 027,05 грн., з яких: 10 766,88 грн. - основний борг та 260,17 грн. - 3 % річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року були підписані відповідачем 27.12.2016 року, то останній, відповідно до умов п. 2.4. договору, зобов'язаний був здійснити оплату не пізніше 03.01.2017 року.

Проте, як вбачається із наявної у матеріалах справи банківської виписки з рахунку позивача, лише станом на момент розгляду спору, а саме 16.11.2017, відповідачем було повністю погашено основну суму боргу у розмірі 10 766,88 грн., у зв'язку з чим позивачем подано заяву про припинення провадження в цій частині позовних вимог.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем станом на момент вирішення спору на суму 10 766,88 грн. основної заборгованості спростовано, суд припиняє провадження у справі в цій частині позовних вимог у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт відповідачем виконано з порушенням строку, встановленого п.2.4. договору, в зв'язку з чим допущено прострочення виконання грошового зобов'язання.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором позивачем нараховано до стягнення 3 % річних у розмірі 260,17 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3 % річних суд встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 260,17 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У випадках застосування статті 80 ГПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі, що і передбачено у ч. 3 вказаної статті кодексу. В разі, якщо наслідком припинення провадження у справі стали дії самого позивача - як то повторне звернення з тим же позовом до суду чи відмова від поданого позову, інші (п. 1-1, 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України) здійснені судові витрати покладаються на позивача, і якщо зазначене є наслідком дій відповідача (погашення боргу після звернення позивача з позовом до суду тощо), то припиняючи провадження у справі, згідно з положеннями ч. 3 ст. 80 ГПК України суд вирішуючи питання про розподіл судового збору між сторонами покладає такі на відповідача.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судові витрати в частині задоволених позовних вимог у розмірі 260,17 грн. та сплаченої відповідачем заборгованості у розмірі 10 766,88 грн. (сплачено після звернення позивача з позовом до суду) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 10 766,88 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ідентифікаційний код 39607507) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ідентифікаційний код 14357579) 3 % річних у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн. 17 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11. 2017

Суддя Пукшин Л.Г.