ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 925/197/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Губенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни
на ухвалу відКиївського апеляційного господарського суду 26.07.2017
у справі Господарського суду№ 925/197/17 Черкаської області
за позовомФізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області
провизнання недійсним конкурсу

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з'явився;
- відповідача повідомлений, але не з'явився;
Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 08.03-04/6461 від 27.11.2017 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 925/197/17 у зв`язку із запланованою відпусткою судді Гольцової Л.А.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.11.2017 у справі № 925/197/17 визначено наступний склад колегії суддів: Губенко Н.М.- головуючий (доповідач), Барицька Т.Л., Іванова Л.Б.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 925/197/17 (судді: Разіна Т.І., Чорна Л.В., Отрюх Б.В.) повернуто апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017 у справі № 925/197/17 разом з доданими до неї документами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, Фізична особа - підприємець Березенко Ірина Станіславівна звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 925/197/17, справу передати до Київського апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Обґрунтовуючи підстави звернення скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, приймаючи до уваги, що в силу положень ч.2 ст.11113 ГПК України, касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі № 925/197/17 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017 у справі № 925/197/17 повернуто без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Фізична особа - підприємець Березенко Ірина Станіславівна повторно звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про продовження строку апеляційного оскарження, в якому скаржник вказав, що ним усунуто недоліки, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017 у справі № 925/197/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 925/197/17 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017 у справі № 925/197/17 повернуто на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Повертаючи без розгляду апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник звернувся з апеляційною скаргою із пропуском десятиденного строку, передбаченого у ст. 93 ГПК України, при цьому, не подав клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження прийнятого у даній справі судового акту. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що додане скаржником до апеляційної скарги клопотання, в якому ставиться питання про продовження строку апеляційного провадження у справі № 925/197/17 не відповідає приписам ст.ст. 53, 97 ГПК України та не може розцінювався, як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження прийнятого у даній справі рішення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитися з таким висновком апеляційного господарського суду, враховуючи наступне.

Згідно із статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачена гарантія забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру. На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні (абз. 6 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Згідно із ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї власної ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити вмотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (див. позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 30.06.2009 у справі № 05-6-48/851(05-5-45/1432), в постанові від 16.01.2007 у справі № 2/103).

Однак, Київським апеляційним господарським судом, в порушення вимог ст. 53 ГПК України, не надано оцінки доводам скаржника, викладеним у клопотанні про продовження строку апеляційного оскарження, щодо обставин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017, а саме: усунення обставин, які стали підставою для повернення ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі № 925/197/17 вперше поданої апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2017 у справі № 925/197/17, та як наслідок не зроблено вмотивованих висновків щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначивши, що клопотання скаржника про продовження строку апеляційного оскарження не відповідає вимогам ст. ст. 53, 97 ГПК України, в порушення приписів статті 86 ГПК України, не навів мотивів даного висновку.

Водночас, касаційна інстанція, відповідно до ст. 1117 ГПК України, реалізує свої процесуальні права в межах касаційного провадження виключно для перевірки правильності юридичної оцінки обставин справи у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене, відповідно до припису п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України для забезпечення апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції ухвала Київського апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни до апеляційного провадження.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 925/197/17 скасувати.

Справу № 925/197/17 передати до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Березенко Ірини Станіславівни до провадження.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

Л.Б. ІВАНОВА