ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р. Справа № 925/1283/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Анімаль Україна", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролікофф", с.Іваньки Маньківського району

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролікофф" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Анімаль Україна" (далі позивач) 100 742 грн. 21 коп. боргу; 2026 грн. 41 коп. 3% річних; 17 566 грн. 07 коп. пені та 5 795 грн. втрат внаслідок інфляції за неналежне виконання зобовязань по грошовим розрахунках за договором поставки від 01.09.2016 № 69/16.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суд, що 06.10.2017 відповідачем була здійснена часткова оплата за поставлений товар в сумі 1898,40 грн. із зазначенням призначення платежу: «згідно накладної № 774 від 10.07.2017» і тому в цій частині спір між сторонами відсутній.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

У відзиві на позов відповідач просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог вважаючи їх необґрунтованими та призначити почеркознавчу експертизу підписів, які містяться на видаткових накладних:

- СА-0000774 від 10.04.2017 на суму 52898,40 грн.;

- СА-0001214 від 26.05.2017 на суму 59843.81 грн.

Відповідач у запереченні проти позову зазначив, що товар за деякими з накладних отриманий не був, а відповідні видаткові/податкові накладні не підписувалися представником ТОВ КРОЛІКОФФ.

Відповідач зазначив, що товариство не отримало товар за податковими (видатковими) накладними, надані позивачем: СА-0000774 від 10.04.2017 на суму 52898,40 грн. та СА-0001214 від 26.05.2017 на суму 59843,81 грн.

Відповідач вважає, що сам по собі договір (без інших підтверджуючих господарську операцію документів) не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, посилався на положення ч.1ст.626 Цивільного кодексу України.

09.11.2017 від відповідача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи у з звязку з тим, що його представники 20 листопада 2017 року по 23 листопада 2017 року будуть перебувати: у відрядженні до м. Слов'янськ, Донецької області для участі в судовому засіданні в Донецькому окружному адміністративному суді, та до м. Запоріжжя для участі в судовому засіданні в Запорізькому окружному адміністративному суді.

09.11.2017 від відповідача подано до суду клопотання, в якому просив суд:

- відмовити в задоволенні позову про стягнення 126129,69 грн.;

- витребувати в позивача інформацію, хто підписав:

- видаткову накладну СА-0000774 від 10.04.2017 року на суму 52898,40 грн.;

- видаткову накладну СА-0001214 від 26.05.2017 року на суму 59843,81 грн.;

- призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково дослідного інституту.

На вирішення експертів поставити наступне питання: чи виконаний підпис представником відповідача на видатковій накладній:

- видаткову накладну СА-0000774 від 10.04.2017 на суму 52898,40 грн.?

- видаткову накладну СА-0001214 від 26.05.2017 року на суму 59843,81 грн.?

Представник позивача заперечував проти заявленого клопотання про відкладення слухання справи вважаючи доводи відповідача необґрунтованими і безпідставними, та наполягав на розгляді справи без представників відповідача, оскільки в матеріалах справи містяться всі необхідні для вирішення спору докази та їх оригінали.

Представник позивача також заперечував проти клопотання відповідача щодо витребування документів (оригіналів) та про призначення судової почеркознавчої експертизи мотивуючи тим, що після отримання від відповідача усного замовлення на постачання Товару «Мітотокс НГ», позивач 10.04.2017 направив на електронну пошту відповідача (, ) рахунок-фактуру від 10.04.2017 № СА-0000801 для оплати відповідного Товару.

У відповідь на зазначений електронний лист Відповідач направив 10.04.2017 Позивачу проект довіреності від 10.04.2017 № 166 на отримання Товару (електронний лист надійшов з адреси (fermafajkrolikoff. com, ua).

Після здійснення позивачем поставки Товару, визначеного в рахунку-фактурі від 10.04.2017 № СА-0000801 та видатковій накладній від 10.04.2017 № СА-0000774, доставка здійснювалася службою доставки «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладною № 6, відправлення якого здійснено фактично 10.04.2017.

Представник позивача зауважив, що відповідно до п. 3.15. Договору поставки, разом з кожною партією Товару Позивач передає Відповідачу, в тому числі, видаткову накладну. Видаткову накладну Відповідач, враховуючи вимоги п. 3.7 Договору, повинен повернути до відвантаження наступної партії Товару.

Оригінал видаткової накладної від 10.04.2017 № СА-0000774 на суму 52 898,40 грн. Відповідач не повернув, а підтвердженням того, що Відповідач отримав відвантажений Товар, згідно видаткової накладної від 10.04.2017 № СА-0000774, є факт часткової оплати такого Товару.

За умовами п. 2.2. Договору Відповідач зобов'язався здійснити оплату вартості відповідної партії Товару, визначеної у видатковій накладній в повному обсязі на умовах попередньої оплати. За погодженням сторін оплата вартості партії Товару може здійснюватися протягом 14 календарних днів з моменту отримання партії Товару.

Оскільки відповідач не повернув позивачу підписану видаткову накладну від 10.04.2017 № СА-0000774, і разом з тим відповідач 02.10.2017 перерахував позивачу 12 000,00 грн. в рахунок оплати «за мікотокс, згідно накл. № 774 від 10.07.2017 року» та 06.10.2017 відповідач перерахував позивачу 1 898,40 грн. в рахунок оплати «за мікотокс, згідно накл. № 774 від 10.07.2017 року», що підтверджується банківською випискою по рахунку 5000 сформованою за період з 01.10.2017 25.10.2017 по розрахунках з відповідачем.

Позивач вважає, що зазначення у призначенні платежу «накл. № 774 від 10.07.2017 року» замість накл. № 774 від 10.04.2017 є технічною помилкою, оскільки відповідно до довідки ТОВ «ОСОБА_2 Анімаль Україна» останнє відвантаження товару, до звернення з позовом до суду, відбулося 26.05.2017. Починаючи з 27.05.2017 товар на ім'я ТОВ «Кролікофф» не відвантажувався.

Саме після отримання Товару Відповідач дізнався номер та дату відповідної видаткової накладної.

Представник позивача зауважив, що від Відповідача не надходило зауважень щодо несвоєчасності або не поставки Товару, вказаного у видатковій накладній від 10.04.2017 № СА-0000774, а отже Товар за такою накладною є отриманим Відповідачем.

Щодо видаткової накладної від 26.05.2017 № СА-0001214 на суму 59 843,81 грн, представник позивача пояснив наступне:

Після отримання від Відповідача усного замовлення на постачання Товару «Мітотокс НГ» та «Вігозин», Позивач 24.05.2017 направив на електронну пошту відповідача (, ) рахунок-фактуру від 24.05.2017 № СА-0001188 для оплати відповідного Товару.

У відповідь на зазначений електронний лист Відповідач направив 26.05.2017 Позивачу проект довіреності від 26.04.2017 № 235 на отримання Товару електронний лист надійшов з адреси .

Після чого, Позивач здійснив поставку Товару визначеного в рахунку-фактурі від 24.05.2017 № СА-0001188 та видатковій накладній від 26.05.2017 року № СА-0001214. Доставка Товару здійснювалася службою доставки «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладною № 4123. Відправлення Товару здійснено фактично 26.05.2017 року.

Представник позивача зазначив, що підтвердженням зазначеної господарської операції є підписання видаткової накладної від 26.05.2017 № СА0001214 довіреною особою зі сторони Відповідача - ОСОБА_3, повноваження на отримання Товару якого були підтверджені довіреністю від 26.05.2017 № 239, підписаною керівником підприємства та головним бухгалтером і скріпленими печаткою підприємства. Підпис ОСОБА_3 на видатковій накладній також скріплений печаткою Відповідача.

В судовому засіданні 22.11.2017 ОСОБА_4 (менеджер зі збуту ТОВ "ОСОБА_2 Анімаль Україна"), надала пояснення в порядку ст.30 ГПК України щодо договірних взаємовідносин із відповідачем саме по суті спору. ОСОБА_4 в судовому засіданні подала до суду роздруківку електронного листування з відповідачем за період з 11.08.2017 по 12.09.2017 та роздруківку банківської виписки про рух коштів за період з 01.10.2017 по 25.10.2017.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши подані сторонами докази по заявлених відповідачем клопотаннях приходить до наступних висновків.

1) по клопотанню про відкладення розгляду справи:

За змістом ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

Повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Представник відповідача повторно в судове засідання не зявився.

Із матеріалів справи та доданих до клопотання документів вбачається, що ТОВ «Кролікофф» в суді можуть представляти посадові особи товариства або інші члени адвокатського обєднання замість тих, що вибули у відрядження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання по відкладення розгляду справи є безпідставним і задоволенню не підлягає.

2) По клопотанню про витребування оригіналів доказів:

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надані позивачем докази не викликають у суду сумнівів на предмет їх достовірності.

Ні контррозрахунку, ні доказів, які б спростовували, чи ставили під сумнів подані позивачем докази відповідач до суду не надав.

Суд приходить до переконання , що клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

3) По клопотанню про витребування інформації та призначення судової почеркознавчої експертизи:

а) за приписами ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Клопотання про витребування інформації не відповідає вимогам ст.ю28 ГПК України і задоволенню не підлягає.

б) За змістом ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Факт виписки накладних СА-0000774 від 10.04.2017 і СА-0001214 від 26.05.2017 позивач не оспорює.

Матеріали справи містять підтвердження факту проведення господарської операції з постачання Товару на підставі видаткових накладних від 10.04.2017 № СА-0000774 на суму 52 898,40 грн. та від 26.05.2017 № СА0001214 на суму 59 843,81 грн..

Суд приходить до переконання, що потреби у застосуванні спеціальних знань не виявлено, а призначення судової почеркознавчої експертизи та відкладення розгляду справи є лише способом затягування судового процесу та порушення права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Клопотання задоволенню не підлягає.

Відтак, суд приходить до переконання, що у клопотаннях відповідача про витребування документів; відкладення розгляду справи та призначення почеркознавчої експертизи необхідно відмовити.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з відповідача суми боргу та господарських санкцій за неналежне невиконання грошових зобовязань по договору поставки.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відносини купівлі-продажу урегульовані главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2016 між сторонами укладено договір поставки №69/16 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити відповідачу товар, а відповідач зобовязався здійснювати вчасно оплату в повному обсязі. (а.с.14-18).

Ціна Товару за цим Договором визначається у гривнях на кожну партію Товару, відповідно до цін на окремі одиниці Товару. Загальна сума Договору складається із вартості окремих партій Товару. До вартості товару включається ПДВ за ставкою 20%.Вартість Товару відображається в рахунках фактури на оплату Товару та видаткових накладних на товар (п. 2.1. Договору поставки).

П.2.2. Договору визначено, що Покупець зобов'язується здійснити оплату вартості відповідної партії Товару, визначеної у видатковій накладній, в повному обсязі на умовах попередньої оплати. За погодженням сторін оплата вартості відповідної партії Товару може здійснюватися протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання партії Товару. Моментом отримання партії Товару є підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію Товару.

Факт належного виконання позивачем договірних зобовязань по вищевказаному договору підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- договором поставки від 01.09.2016 № 69/16 (а.с.14-18);

- видатковими накладними від 30.09.2016 № СА-0002044; від 13.10.2016 № СА-0002171; від 14.11.2016 № СА-0002412; від 28.03.2017 № СА-0000650; від 10.04.2017 № СА-0000774; від 26.05.2017 № СА-0001214 та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.19-30);

- Актом звірки станом на 25.05.2017 (а.с.33);

- Претензією від 01.08.2017 № 140/08 (а.с.34-35);

- Листом-пропозицією відповідача від 09.08.2017 № 370 про узгодження графіку погашення заборгованості (а.с.37);

- Листом позивача від 10.08.2017 № 144/08 (а.с.38);

- Поясненнями працівника позивача ОСОБА_4 (менеджер зі збуту) про оформлення документів та електронну переписку сторін.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

П.5.2. Договору сторони узгодили, що у випадку порушення Покупцем строку оплати вартості Товару, останній зобов'язаний оплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості Товару за кожен день прострочення платежу. Строк позовної давності по цьому пункту Договору складає 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за товар відповідно до умов вищевказаного договору відповідач суду не надав.

За приписами ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, розмір 3 % річних становить 2026 грн. 41 коп. ((Сума боргу) х 3 х (кількість днів) : 365 : 100.

Розмір пені складає 17566 грн. 07 коп. ((Сума боргу) х (20СНБУ) х (кількість днів): 100.

Розмір втрат внаслідок інфляції склав 5 795 грн. (індекс інфляції розрахований в період, коли прострочення оплати складало понад 30 календарних днів).

В судовому засіданні зясовано, що 06.10.2017 відповідач перерахував позивача 1898 грн. 40 коп. «за мікотокс, згідно накл.№774 від 10.07.17…»

Вищезазначені обставини також підтверджена реєстром податкових накладних за період з 01.01.2017 - 26.10.2017, виписаних Позивачем по господарських операціях з Відповідачем (PrintScreen програми «M.E.Doc»»).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що 06.10.2017 відповідач здійснив платіж в сумі 1898,40 грн. на оплату товару, отриманого за накладною СА-0000774.

Позовні матеріали позивач надіслав до суду 06.10.2017 (а.с.11-12).

Суд приходить до переконання, що на час вирішення спору розмір боргу відповідача зменшився на 1898,40 грн., і в цій частині провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивач довів свої позовні вимоги, які підлягають до часткового задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 98 843 грн. 81 коп. боргу; 2026 грн. 41 коп. 3% річних; 17 566 грн. 07 коп. пені та 5 795 грн. втрат внаслідок інфляції за неналежне виконання зобовязань по грошовим розрахунках за договором поставки від 01.09.2016 № 69/16.

Витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1863 грн. 46 коп.

Керуючись ст.49, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути 98 843 грн. 81 коп. боргу; 2026 грн. 41 коп. 3% річних; 17 566 грн. 07 коп. пені та 5 795 грн. втрат внаслідок інфляції та 1863 грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролікофф" (, вул.Леніна,1-Б, с.Іваньки, Маньківський район, Черкаська область, 20132) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Анімаль Україна" (, вул.Вікентія Хвойки,18/14, корп.1, оф.301-303, м.Київ, 04080).

В частині стягнення 1898,40 грн. припинити провадження по п.1-1 ст.80 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 27.11.2017 .

Суддя В.В.Єфіменко