ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 листопада 2017 року Справа № 915/532/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури в порядку ст. 121-2 ГПК України у справі

за позовом: Керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області (55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. І.Виговського, 18) в інтересах держави

в особі: Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3; ідентифікаційний код 24063287)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Первомайська міжгосподарська пересувна механізована колона (55000, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 19; ідентифікаційний код 01353373)

про: стягнення заборгованості в розмірі 169737,02 грн. та зобовязання повернути нежитлове приміщення,

особа, дії (бездіяльніть) якої оскаржуються: Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, пров. Бебюш Капон, 16),

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням № 043172 (видане 06.05.2016, дійсне до 06.05.2021),

від позивача (стягувача): не зявився,

від відповідача (боржника): не зявився,

від органу ДВС: не зявився,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла скарга Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури № (15-34)6676вих-17 від 24.10.2017 в порядку ст. 121-2 ГПК України, в якій скаржник просить суд:

1) визнати незаконними дії Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення 11.10.2017 постанови про результати перевірки виконавчого провадження № 54463802;

2) скасувати постанову Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.10.2017 про результати перевірки виконавчого провадження № 54463802;

3) визнати незаконними дії Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення 12.10.2017 повідомлення № 29801/3 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу від 11.07.2017 у справі № 915/532/17;

4) скасувати повідомлення Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.10.2017 № 29801/3 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу від 11.07.2017 у справі № 915/532/17.

Скарга мотивована таким:

Виходячи з аналізу ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання корупції», орган прокуратури є державним органом, що дає підстави зробити висновок про те, що закон, надаючи прокурору як самостійному учаснику виконавчого провадження право звертатися до виконавця із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема у разі за представництва інтересів держави в суді, не покладає на нього обов'язок додавати до заяви квитанцію про сплату авансового внеску. Такий обов'язок покладений лише на стягувана, яким прокурор не є.

Тому у відділу ДВС не було передбачених законом підстав для повернення виконавчого документа від 11.07.2017 у справі № 915/532/17 без прийняття його до виконання.

Ухвалою суду від 27.10.2017 розгляд скарги було призначено на 21 листопада 2017 року та викладено вимоги до органу ДВС.

15.11.2017, на виконання вимог ухвали від 27.10.2017, до суду від Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшли заперечення № 32927 від 14.11.2017, в яких орган ДВС просить суд відмовити в задоволенні скарги, вважаючи, що підстав для звільнення від сплати авансового внеску, у разі подання виконавчого документа прокурором, немає.

21.11.2017 прокурор зявився у судове засідання та підтримав скаргу в повному обсязі.

Орган ДВС у письмовій заяві від 20.11.2017 просив суд проводити розгляд справи без участі його представника.

Стягувач (позивач у справі) та боржник (відповідач у справі) 21.11.2017 у судове засідання не зявилися, про причини незявлення не повідомили, будь-яких письмових заяв або клопотань щодо скарги прокурора на дії державного виконавця не надали, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ознайомившись з матеріалами скарги, заслухавши прокурора, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

27 червня 2017 року Господарським судом Миколаївської області було прийнято рішення, яким, зокрема, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Первомайська міжгосподарська пересувна механізована колона (55000, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 19; ідентифікаційний код 01353373) на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28; ідентифікаційний код 02910048) судовий збір у розмірі 8250,47 грн. на розрахунковий рахунок № 0340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172.

11 липня 2017 року стягувачу, на виконання вищевказаного рішення суду, було видано відповідний наказ.

Матеріали судової справи свідчать, що Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області 06 червня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради до Публічного акціонерного товариства Первомайська міжгосподарська пересувна механізована колона.

Тобто Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради, як орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах набуло в даному випадку статусу позивача у справі № 915/532/17 та в подальшому, відповідно до наказу Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2017, статусу стягувача.

У подальшому виконавчий документ було предявлено до виконання:

1) 04.08.2017 Первомайському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було подано заяву № (15-34)5016вих-17 від 03.08.2017 за підписом Заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури про відкриття виконавчого провадження в порядку п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» з доданим до неї оригіналом наказу.

2) 09.08.2017 головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 прийнято постанову ВП № 54463802 про відкриття виконавчого провадження.

3) 11.10.2017 начальником Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області прийнято постанову ВП № 54463802 про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2017, що видано ОСОБА_2, при примусовому виконанні наказу № 915/532/17, виданого 11.07.2017 Господарським судом Миколаївської області.

4) 12.10.2017 головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 оформлено повідомлення № 298012/3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яким державний виконавець, керуючись п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску.

Скарга оформлена прокурором 24.10.2017 та подана до господарського суду 25.10.2017.

Право на оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби передбачено статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частин 1 та 3 зазначеної норми, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Дослідивши обставини заявленої скарги в сукупності з матеріалами справи, оцінивши докази у відповідності до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з таких підстав:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вимоги до виконавчого документа визначені за правилами статті 4 Закону № 1404-VIII, згідно з п. 8 ч. 4 якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом частин 1, 2 та абз. 2 ч. 5 статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Прокурор, як учасник процесу, стверджує, що прокурор звільнений від сплати авансового внеску за нормами статей 1, 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки є державним органом.

У той же час, стягувач даного виконавчого провадження (скаржник) юридична особа Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради, тобто орган місцевого самоврядування, який за своєю політико-правовою природою не є органом державної влади, а є представницьким органом місцевого самоврядування, а тому не звільнений від сплати авансового внеску.

Згідно зі ст. 19 Закону № 1404-VIII право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до змісту ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення або за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ст. 29 ГПК України передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Таким чином, якщо господарським судом прийнято до розгляду позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави, державний орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах, набуває статусу позивача. Ця норма кореспондується з нормою ст. 21 ГПК України відповідно до якої позивачами є підприємства та організації, в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Такий державний орган наділено процесуальними правами, наданими позивачу ст. 22 ГПК України. Господарський процесуальний кодекс України не містить обмежень щодо процесуальних прав державного органу, який виступає позивачем у справі, порушеній за позовом прокурора. Процесуальні права такого позивача не можуть бути обмежені прокурором, який подав позов в інтересах держави. Частиною 2 ст. 2 ГПК України передбачено, що у разі відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. В такому випадку прокурор набуває статусу позивача, тобто наділяється усіма правами позивача, передбаченими ст. 22 ГПК та іншими нормами ГПК України.

За правилами статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не доведено суду належними і допустимими доказами обставин щодо звільнення стягувача за рішенням по даній справі від сплати авансового внеску, що могло призвести до прийняття органом ДВС неправомірних рішень у вигляді прийняття постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження та оформлення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Беручи до уваги, що Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради не є державним органом та не звільнене від сплати авансового внеску відповідно до ст. 26 Закону № 1404-VIII, звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження прокурор повинен був до такої заяви долучити документ про сплату стягувачем авансового внеску, тому суд дійшов висновку, що дії Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо прийняття постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження та оформлення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є правомірними.

За таких обставин, скаржником не доведено належними і допустимими доказами викладені в скарзі обставини, в звязку з чим судом не встановлено порушень посадовими особами органу ДВС вимог Закону України Про виконавче провадження при прийнятті постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження та при оформленні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури № (15-34)6676вих-17 від 24.10.2017 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржену у встановленому законом порядку.

Суддя О.Г. Смородінова