ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року Справа № 904/7262/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: представник Прокопенко А.В., довіреність №б/н від 03.11.2015

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 6135 від 13.11.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 у справі № 904/7262/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт", м. Дніпро

до ОСОБА_3, м. Дніпро

про стягнення безпідставно отриманих дивідендів у розмірі 43 335, 15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крайт" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останньої на свою користь безпідставно отриманих дивідендів в розмірі 43 335, 15 грн.

Позовні вимоги наведені з урахуванням заяв позивача про зменшення та уточнення позовних вимог, які надійшли до суду 21.08.2017 (а.с. 67-70, а.с. 99-106, т. 1).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 у справі № 904/7262/17 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" безпідставно отримані дивіденди у розмірі 43 335, 15 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 600, 00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з обставин виплати позивачем на користь відповідача дивідендів у сумі 894 015, 00 грн., що перевищує суму дивідендів, яка мала бути сплачена з урахуванням положень Податкового кодексу України щодо обов'язкового вирахування 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору із суми дивідендів за спірний період; перевищення суми дивідендів складає 43 335, 15 грн., які, за висновком суду, безпідставно набуті відповідачем.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, відповідач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до статуту позивача його колегіальним виконавчим органом є дирекція, яка наділена правом діяти від імені позивача в межах, встановлених чинним законодавством та статутом, а також вирішувати усі питання діяльності позивача за винятком тих, що належать до компетенції загальних зборів учасників. При цьому загальні збори учасників можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції. Проте, за доводами відповідача, в матеріалах справи відсутні докази, що дирекцією позивача прийнято рішення про стягнення з відповідача безпідставно нарахованих дивідендів, а так само, уповноваження генерального директора звернутися від імені товариства до суду з відповідним позовом. Оскільки статутом позивача генеральний директор не наділений правом одноособово діяти від імені дирекції, зокрема, видавати довіреності на представництво інтересів позивача в суді, з правом підпису позовної заяви, відповідач вважає, що даний позов ним пред'явлено з перевищенням повноважень, наданих статутом позивача. Також, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заявленої суми як безпідставно отриманої (ст. 1212 ЦК України), оскільки підстава для отримання відповідачем заявленої до стягнення суми існувала та існує - рішення загальних зборів учасників позивача про виплату дивідендів від 26.08.2014, яке оформлене відповідним протоколом.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що для вирішення питання повернення безпідставно отриманих коштів внаслідок переплати дивідендів відсутня необхідність скликати загальні збори учасників товариства, оскільки це питання не відноситься до виключної компетенції загальних зборів; генеральний директор при зверненні до суду діяв у межах повноважень, наданих йому статутом товариства. Позивач посилається на ті обставини, що з урахуванням сум податків з доходів фізичних осіб та сум військового збору, які необхідно було сплатити, відповідачу належало до виплати 850 679, 85 грн., проте фактично виплачено 894 015, 00 грн. Отже, за доводами позивача, на підставі протоколу загальних зборів учасників позивача від 26.08.2014 відповідач законно отримала грошові кошти у сумі 850 679, 85 грн., а додаткові грошові кошти у розмірі 43 335, 15 грн. отримала незаконно, оскільки не мала на те правових підстав в розумінні ст. 1212 ЦК України, та грошові кошти у сумі 43 335, 15 грн. підлягають поверненню відповідачем як безпідставно отримані.

23.11.2017 до апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що за положеннями статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" виконавчим органом товариства є дирекція. До складу дирекції входять генеральний директор та його заступники. Дирекцію очолює генеральний директор, який обирається та відкликається зборами учасників товариства. Персональний склад дирекції затверджують збори учасників за поданням генерального директора. Позивач пояснює, що дирекцію очолює генеральний директор ОСОБА_4, який був обраний на таку посаду рішенням загальних зборів учасників від 06.03.1997. Разом з тим, як стверджує позивач, персональний склад дирекції не затверджувався зборами учасників, як це передбачено статутом позивача, а тому повноваження дирекції здійснює генеральний директор одноособово. Також позивач зазначає, що повноваження дирекції в особі генерального директора не обмежуються колом питань, які вона повноважна вирішувати, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Відповідно, для вирішення питання повернення безпідставно отриманих дивідендів, на думку позивача, генеральний директор мав повноваження, надані йому статутом, на звернення до суду в інтересах товариства, а також мав право видати довіреність іншим особам для представництва інтересів товариства у суді.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 16.11.2017.

У судовому засіданні 16.11.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 23.11.2017.

У судовому засіданні 23.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" (далі - Товариство), затвердженого зборами учасників Товариства, протокол №2 від 26.05.2009 (а.с. 15-26, т. 1), його учасниками є громадяни України: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (п. 1.2. Статуту).

Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" складається із вартості вкладів його учасників та поділений на частки, пропорційні вкладам учасників. Частки у статутному капіталі Товариства на час виплати дивідендів затверджені наступним чином: ОСОБА_4 - 154 700, 00 грн., що складає 50%, ОСОБА_3 - 154 700, 00 грн., що складає 50%. (п. 3.2. Статуту).

За положеннями п.п. а), б) п. 4.1. Статуту Товариства учасники Товариства мають право брати участь в управлінні справами Товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку Товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до пункту 10.1. Статуту Товариства вищим органом Товариства є загальні збори учасників, які складаються з учасників Товариства або призначених ними представників.

До компетенції загальних зборів учасників Товариства належить, зокрема, затвердження річних результатів діяльності Товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків (п.п. ж) п. 10.2. Статуту). Рішення з питань, визначених п.п. ж) п. 10.2. Статуту, приймаються простою більшістю голосів.

26.08.2014 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт", про що складено протокол загальних зборів учасників від цієї ж дати (а.с. 31, т. 1).

Відповідно до протоколу зборів на зборах були присутні: ОСОБА_4 (50% статутного капіталу), ОСОБА_3 (50% статутного капіталу), що складає 100% голосів учасників; згідно зі статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" збори вважаються повноважними.

Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" розглянуті наступні питання порядку денного зборів:

1. Оголошення підсумків діяльності ТОВ "Крайт" за 1997-2013рр.

2. Про розподіл чистого прибутку за підсумками діяльності ТОВ "Крайт" за 1997-2013рр.

Загальними зборами прийняті наступні рішення:

з першого питання порядку денного: визнати роботу ТОВ "Крайт" за 1997-2013рр. як успішну;

з другого питання порядку денного: розподілити отриманий суспільством за підсумками роботи за 1997-2013рр. чистий прибуток у розмірі 1 800 000, 00 грн. між учасниками суспільства пропорційно долям учасників в статутному капіталі суспільства; генеральному директору суспільства належить відповідно до рішення з другого питання порядку денного здійснити виплату учасникам суспільства належних їм грошових коштів відповідно до законодавства України в строк до 31.05.2015.

На виконання зазначеного рішення загальних зборів учасників Товариства позивачем було здійснено на користь відповідача виплату дивідендів у загальній сумі 894 015, 00 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями (а.с. 32-47,49,50, т. 1):

№6004 від 04.09.2014 на суму 100 700, 00 грн.

№6063 від 06.10.2014 на суму 60 325, 00 грн.

№6068 від 07.10.2014 на суму 60 325, 00 грн.

№6096 від 17.10.2014 на суму 90 250, 00 грн.

№6128 від 04.11.2014 на суму 43 000, 00 грн.

№6139 від 10.11.2014 на суму 15 800, 00 грн.

№6191 від 26.11.2014 на суму 20 425, 00 грн.

№6247 від 15.12.2014 на суму 36 000, 00 грн.

№6253 від 16.12.2014 на суму 39 000, 00 грн.

№6274 від 24.12.2014 на суму 70 300, 00 грн.

№6376 від 05.02.2015 на суму 100 045, 00 грн.

№6407 від 16.02.2015 на суму 40 205, 00 грн.

№6389 від 11.02.2015 на суму 48 620, 00 грн.

№6416 від 17.02.2015 на суму 20 570, 00 грн.

№6417 від 17.02.2015 на суму 51 425, 00 грн.

№49 від 06.03.2015 на суму 51 425, 00 грн.

№6347 від 27.01.2015 на суму 30 400, 00 грн.

№б/н від 26.11.2014 на суму 15 200, 00 грн.

Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України).

У даній справі спір виник між учасником товариства та юридичною особою з приводу виплати дивідендів, а отже є корпоративним спором.

Частиною першою статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до пункту другого частини першої ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Відповідно до пункту "д" частини п'ятої та частини шостої статті 41, статті 59 Закону України "Про господарські товариства" затвердження річних результатів діяльності юридичної особи, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції загальних зборів.

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.49. пункту 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, дивіденди - це платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Підпунктом 170.5.2. пункту 170.5. статті 170 Податкового кодексу України передбачено, що будь-який резидент, який нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств у спосіб, відмінний від загального (є суб'єктом спрощеної системи оподаткування), або звільнений від сплати такого податку з будь-яких підстав, є податковим агентом під час нарахування дивідендів.

Згідно з пп. 170.5.4. пункту 170.5 ст. 170 Податкового кодексу України дивіденди остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 167.5.2. пункту 167.5. ст. 167 Податкового кодексу України для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування) ставка податку встановлена у розмірі 5%.

Згідно з пп. 168.1.2. пункту 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп. 168.1.5. пункту 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України).

Дивіденди, нараховані на користь фізичних осіб - резидентів (нерезидентів), підлягають оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування (п.п. 1.3 п. 161 підрозд. 10 розділ XX Податкового кодексу України).

З урахуванням наведених вище положень законодавства позивачем було нараховано і сплачено до державного бюджету податок на дохід (у вигляді дивідендів) з фізичних осіб (ОСОБА_3.) за ставкою податку 5% згідно платіжних доручень (а.с. 76-93, т.1):

№6005 від 04.09.2014 на суму 5 300, 00 грн.

№6064 від 06.10.2014 на суму 3 175, 00 грн.

№6069 від 07.10.2014 на суму 3 175, 00 грн.

№6098 від 17.10.2014 на суму 4 750, 00 грн.

№6129 від 04.11.2014 на суму 2 150, 00 грн.

№6140 від 10.11.2014 на суму 790, 00 грн.

№6192 від 26.11.2014 на суму 1 075, 00 грн.

№6188 від 26.11.2014 на суму 800, 00 грн.

№6248 від 15.12.2014 на суму 1 800, 00 грн.

№6254 від 16.12.2014 на суму 1 950, 00 грн.

№6275 від 24.12.2014 на суму 3 700, 00 грн.

№6348 від 27.01.2015 на суму 1 600, 00 грн.

№6377 від 05.02.2015 на суму 5 350,00 грн.

№6402 від 13.02.2015 на суму 3 015, 50 грн.

№6409 від 16.02.2015 на суму 2 150, 00 грн.

№6419 від 17.02.2015 на суму 2 750, 00 грн.

№6414 від 17.02.2015 на суму 1 100, 00 грн.

№51 від 06.03.2015 на суму 2 750, 00 грн., а всього перерахована сума податку на дохід з фізичних осіб (ОСОБА_3.) становить 47 380, 50 грн.,

та військовий збір у розмірі 1,5%, що підтверджується платіжними дорученнями, які є в матеріалах справи:

№6378 від 05.02.2015 на суму 1 605, 00 грн.

№6391 від 11.02.2015 на суму 780, 00 грн.

№6408 від 16.02.2015 на суму 645, 00 грн.

№6418 від 17.02.2015 на суму 825, 00 грн.

№6415 від 17.02.2015 на суму 330, 00 грн. (а.с. 94-98, т. 1);

№48 від 06.03.2015 на суму 825, 00 грн. (а.с. 189, т. 1), а всього перерахована суму військового збору за виплату дивідендів становить 5010, 00 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що повинен був виплатити відповідачу дивіденди із суми 900 000 грн. в розмірі 850 679, 85 грн., оскільки податок на доходи фізичних осіб в розмірі 5 % становить 45 000, 00 грн. та військовий збір, нарахування якого починається з 06.02.2015, у розмірі 1,5 %, становить 4 320, 15 грн.

Однак фактично позивач виплатив на користь відповідача дивіденди у розмірі 894 015, 00 грн., сплатив податок на доходи фізичних осіб в розмірі 5 % у сумі 47 380, 50 грн. та військовий збір у розмірі 1,5 % у сумі 5 010, 00 грн., що у сукупності складає 946 405, 50 грн. (довідка-розшифровка від 19.09.2017 №173, а.с. 128, т. 1).

За наведеного позивач посилається на ті обставини, що відповідач безпідставно отримала дивіденди у розмірі 43 335, 15 грн. (894 015, 00 грн.- 850 679, 85 грн.).

За наслідком виявлених помилок у розрахунку перерахованих дивідендів наразі здійснено виправлення таких помилок та подано уточнюючі розрахунки у формі №1 ДФ до органів фіскальної служби, де за 4 квартал 2014 року вилучена сума виплачених дивідендів 395 240, 00 грн. та перерахованих в бюджет (ПДФО) у сумі 19 762, 00 грн. і введено правильні дані, а саме виплачені дивіденди у сумі 473 990, 00 грн. та перераховані в бюджет (ПДФО) у сумі 23 365, 00 грн. За 1 квартал 2015 року вилучена сума виплачених дивідендів 364 155, 50 грн. та перерахованих в бюджет (ПДФО) у сумі 21465, 50 грн. введено правильні дані, а саме виплачені дивіденди у сумі 366 415, 50 грн. та перераховані в бюджет (ПДФО) у сумі 18 715, 50 грн. (а.с. 127, 139-142, т. 1).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України безпідставне отримання чужого майна є підставою виникнення особливого позадоговірного зобов'язання.

Положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави (глава 83; набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Матеріалами справи підтверджується виплата позивачем на користь відповідача дивідендів у сумі 894 015, 00 грн., що перевищує суму дивідендів, яка мала бути сплачена з урахуванням положень Податкового кодексу України щодо обов'язкового вирахування 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору із суми дивідендів за спірний період, та сума перевищення складає 43 335, 15 грн.

Відповідач вказані обставини належними та допустимими доказами не спростувала, доказів відшкодування надмірно отриманої суми дивідендів не надала.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів у сумі 43 335, 15 грн.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у генерального директора позивача права на звернення з відповідним позовом до суду щодо стягнення безпідставно отриманих дивідендів, права видавати довіреність на відповідне представництво інтересів позивача у зв'язку з відсутністю рішення колегіального виконавчого органу позивача - дирекції.

Згідно зі статтею 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу (тобто, як загальні збори учасників товариства).

У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства (ч.ч. 2, 3 ст. 145 ЦК України).

Згідно з пунктом 11.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" виконавчим органом Товариства є дирекція. До її складу входять Генеральний директор та його заступники (директори). Дирекцію очолює Генеральний директор, який обирається та відкликається зборами учасників Товариства. Персональний склад дирекції затверджують збори учасників за поданням Генерального директора. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками Товариства.

Дирекція вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників Товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції.

Дирекція діє від імені Товариства в межах, встановлених чинним законодавством та цим Статутом.

Відповідно до пункту 11.2. Статуту Товариства до компетенції Генерального директора входить: без доручення представляти інтереси Товариства в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування та інших організаціях; розробляти та затверджувати поточні плани діяльності Товариства та заходи, необхідні для їх виконання; розробляти щорічні кошториси, посадові розклади, показники роботи та строки преміювання; формувати адміністрацію для досягнення мети та задач Товариства; визначати обсяг повноважень кожного із членів дирекції; визначати сфери компетенції, права і відповідальність працівників Товариства з урахуванням обмежень, встановлених цим Статутом та чинним законодавством; організовувати ведення бухгалтерського обліку та звітності Товариства; брати участь у вирішенні інших питань, пов'язаних з поточною діяльністю Товариства; забезпечувати виконання рішень загальних зборів Товариства; без доручення діяти від імені Товариства, укладати договори та інші угоди, колективний договір; приймати та звільнювати працівників Товариства, заохочувати їх та накладати дисциплінарні стягнення; затверджувати правила, процедури та інші внутрішні документи Товариства; видавати накази, інструкції та інші акти з питань, що входять до його компетенції; визначити перелік відомостей, що становить комерційну таємницю Товариства, а також таких, які є конфіденційною інформацією; приймати рішення про дату та порядок денний загальних зборів Товариства; виконувати інші функції, необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності Товариства.

До компетенції загальних зборів Товариства, серед іншого, віднесено затвердження річних результатів діяльності Товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків ( підп. ж) п. 10.2 Статуту).

Отже, саме генеральний директор, а не дирекція, у даному випадку наділений правом без доручення діяти від імені Товариства, а також забезпечувати виконання рішень загальних зборів Товариства.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази формування дирекції, як колегіального виконавчого органу Товариства, затвердження її персонального складу, так само, як і докази призначення на посаду заступників Генерального директора.

Відповідно до письмових пояснень позивача, наданих на вимогу апеляційного господарського суду щодо надання доказів в підтвердження обставин призначення дирекції як колегіального органу Товариства, позивач зазначив, що дирекцію очолює Генеральний директор ОСОБА_4 відповідно до протоколу загальних зборів учасників від 06.03.1997 (а.с. 186, т. 1); персональний склад дирекції не затверджувався зборами учасників.

Відповідач, яка є учасником Товариства та наділена правом отримувати інформацію про діяльність Товариства, зазначені позивачем обставини шляхом надання належних доказів не спростувала.

Як встановлено вище, рішенням загальних зборів учасників Товариства від 26.08.2014, оформленим протоколом від наведеної дати, затверджено чистий прибуток у розмірі 1 800 000, 00 грн., його розподіл, розмір, порядок і строки виплати дивідендів учасникам.

Проте, згідно із п. 162.1 ст. 160 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 168.1.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Як зазначено вище, обов'язок з нарахування та сплати цього податку з доходу відповідача покладено на позивача.

Позивачем у відповідності до вищенаведених приписів Податкового кодексу України здійснено вирахування 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору із суми дивідендів за спірний період, при цьому встановлено, що помилково перерахована на рахунок відповідача сума складає 43 335, 15 грн.

Оскільки вирішення питання повернення безпідставно отриманих коштів не відноситься до тих питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників відповідно до п. 10.2. Статуту Товариства, надмірно сплачена сума дивідендів не є збитками в розумінні положень підпункту ж) пункту 10.2. Статуту, для звернення з позовом до суду позивачу не потрібно додатково скликати загальні збори учасників Товариства та отримувати рішення загальних зборів учасників Товариства з цього питання.

Звернення з даним позовом до суду не змінює рішення загальних зборів від 26.08.2014, яким визначено суму прибутку до оподаткування, яка підлягає розподілу між учасниками, у розмірі 1 800 000, 00 грн. та не суперечить компетенції Генерального директора Товариства, визначеній Статутом Товариства. Даним позовом не підміняється компетенція загальних зборів учасників щодо виплати дивідендів учаснику та їх розміру, оскільки позовні вимоги стосуються не розміру дивідендів, а правильності нарахування та виплати чистої суми дивідендів після оподаткування.

Викладеним спростовуються доводи відповідача щодо необхідності зміни чи скасування рішення загальних зборів від 26.08.2014, яким вирішено питання про виплату дивідендів.

Також, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення спірної суми як безпідставно набутої, оскільки існували правові підстави для її набуття відповідачем (наявність протоколу загальних зборів від 26.08.2014).

В даному випадку не оспорюється право відповідача на отримання дивідендів, оскільки дійсно правові підстави для їх виплати Товариством наявні. Однак, як вказано вище, рішенням зборів визначено суму дивідендів у розмірі 900 000, 00 грн. до оподаткування; у свою чергу, позивач допустив помилки при нарахуванні податків на вказану суму, що спричинило безпідставну виплату дивідендів відповідачу у більшому розмірі.

Вирішуючи спір у справі, апеляційний господарський суд приймає до уваги наявність справи №904/8547/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у розмірі 49 277, 72 грн., однак погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №904/8547/17, оскільки розгляд справи №904/8547/17 не унеможливлює розгляд даної справи по суті.

З огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє решту доводів відповідача, наведених в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Відтак, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України відноситься на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 у справі № 904/7262/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 у справі № 904/7262/17 залишити без змін.

Повна постанова складена 28.11.2017

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко