ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа № 911/3060/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства ВФ Україна

до Підприємства споживчої кооперації Укооппромторг у м. Броварах

про стягнення 4506,21 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 0228/17 від 30.05.2017 року);

від відповідача: не зявився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства ВФ Україна до Підприємства споживчої кооперації Укооппромторг у м. Броварах про стягнення 4506,21 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.10.2017 року порушено провадження у справі № 911/3060/17 та призначено справу до розгляду на 06.11.2017 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному розгляд справи 06.11.2017 року не відбувся. Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.11.2017 року розгляд справи було призначено на 20.11.2017 року.

В судовому засіданні 20.11.2017 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 20.11.2017 року не зявився, вимоги суду не виконав, витребувані документи та письмовий відзив на позов не надав.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Закритим акціонерним товариством Український Мобільний Зв'язок, яке було перейменоване в Приватне акціонерне товариство МТС Україна, а в подальшому - Приватне акціонерне товариство ВФ Україна, (далі позивач, Оператор) та Підприємством споживчої кооперації Укооппромторг у м. Броварах (далі - відповідач, Абонент) 05.02.2001 року був укладений Договір про надання послуг мобільного звязку № 1.194420/432312 (далі - Договір), відповідно до умов п. п. 1.1 Оператор надає послуги стільникового зв'язку в межах України. Міжнародний телефонний зв'язок здійснюється з країнами за вибором Оператора.

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за надані послуги мобільного звязку здійснюється згідно з тарифами Оператора, які є невідємною частиною цього Договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць.

Кожному Абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними в Абонента телефонами.

Рахунки за надані послуги, авансові внески та щомісячну абонентську плату Абонент сплачує готівкою, перерахуванням на розрахунковий рахунок Оператора або кредитною карткою в національній валюті України. Рахунки мають бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.3 Договору).

Так, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги звязку Абоненту було присвоєно особовий рахунок № 1.10194420, який пізніше, у звязку з переходом ПрАт «МТС Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок Абонента (відповідача) було замінено на № 40.

Позивач зазначає, що належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе згідно умов Договору (контракт № 61) за номером телефону 44 та Заявок № 6177310 від 15.03.2013 року (контракт № 97) за номером телефону 88, № 6345986 від 18.07.2013 року (контракт № 43) за номером телефону 83, № 6345988 від 18.07.2013 року (контракт № 64) за номером телефону 007, № 6345975 від 18.07.2013 року (контракт № 42) за номером телефону 7 (копії яких знаходяться в матеріалах справи).

Однак, відповідач порушуючи умови Договору та положення Закону України Про телекомунікації, взяті на себе зобовязання щодо своєчасної оплати отриманих послуг мобільного звязку за період березень серпень 2016 року згідно виставлених рахунків за телекомунікаційні послуги: № НОМЕР_1 від 31.03.2016 року на суму 106,25 грн., № НОМЕР_2 від 30.04.2016 року на суму 106,25 грн., № НОМЕР_3 від 31.05.2016 року на суму 106,25 грн., № НОМЕР_4 від 30.06.2016 року на суму на суму 106,25 грн., № НОМЕР_5 від 31.07.2016 року на суму 3978,89 грн., № НОМЕР_6 від 31.08.2016 року на суму 106,25 грн. (копії наявні в матеріалах справи) на загальну суму 4510,14 грн. належним чином не виконав, розрахувався частково, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати послуг мобільного звязку в сумі 4506,21 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу ОСОБА_2 № С 40/03 з вимогою погасити прострочену заборгованість в сумі 4506,21 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 63 Закону України Про телекомунікації (далі Закон) телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Умовами надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 68 Закону визначено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

У разі невикористання авансу протягом розрахункового періоду залишок суми коштів переноситься на наступний розрахунковий період, якщо інше не передбачено договором. Списання оператором або провайдером телекомунікацій залишку суми коштів абонента, в тому числі на свою користь, забороняється.

Статтею 33 Закону передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 4506,21 грн. за надані послуги мобільного звязку, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства споживчої кооперації Укооппромторг у м. Броварах (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 127, код 01740064) на користь Приватного акціонерного товариства ВФ Україна (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, код 14333937) 4506 (чотири тисячі пятсот шість) грн. 21 коп. боргу та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.11.2017 року

Суддя Т.П. Карпечкін