ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2017 р. Справа № 5015/1763/12

Господарський суд Львівської області у складі Чорній Л.З.

розглянувши матеріали у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія", м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

про банкрутство ВАТ "Прикарпатпромарматура", м. Львів

Представники сторін:

ТзОВ «Квінта-Плюс» - не з'явився

ПАТ «Проінвестбанк» - не з'явився

ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м.Львові - Фарович Н.В.

Шевчук О.С. - не з'явився

ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» - Курилич А.Я.

УПФ у Личаківському р-ні м.Львова - не з'явився

Юрчик І.І. - не з'явився

ДПІ у Личаківському р-ні ГУ ДФС Л/о - не з'явився

ТзОВ «Кредитні ініціативи» - Стрихар А.І.

Ліквідатор -Хомишин І.Г.

ВСТАНОВИВ:

04.05.2012р. господарським судом Львівської області порушено провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ "Прикарпатпромарматура", м. Львів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.07.2012р. введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна - арбітражного керуючого Босака О.Є. та зобов'язано ініціюючого кредитора подати до офіційних друкованих засобів оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Прикарпатпромарматура". Вказану ухвалу оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.2012р. ухвалу господарського суду Львівської області від 25.07.12 р. у справі №5015/1763/12 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2012 р. касаційну скаргу ВАТ "Прикарпатпромарматура" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 25.07.2012р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.09.2012р. у справі №5015/1763/12 залишено без змін. Матеріали справи повернуто до господарського суду Львівської області.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Прикарпатпромарматура" опубліковано в газеті "Голос України" №140 (5390) від 02.08.2012р.

Постановою від 05.02.14р. Відкрите акціонерне товариство "Прикарпатпромарматура" (ідентифікаційний код 00218319, адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 176) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ВАТ "Прикарпатпромарматура" призначено арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича. Розгляд справи призначено на 23.04.14 р.

Вказану постанову оскаржено в апеляційному порядку, матеріали справи направлено до Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 р. постанову господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою ВГС України касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-авто" залишено без задоволення; касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатпромарматура" залишено без задоволення; постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 та постанову господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 залишено без змін. Матеріали справи №5015/1763/12 повернуто до господарського суду Л/о.

У зв'язку з поверненням матеріалів справи №5015/1763/12 до господарського суду Л/о, судом поновлено провадження у даній справі. Матеріали справи передано судді Цікало А.І. для розгляду заяви про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 13.11.2013 р. у справі №5015/1763/12 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатпромарматура" за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 28.05.15 р. (с.Цікало) залишено без змін ухвалу господарського суду Л/о від 13.11.13 р. у справі №5015/1763/12 про затвердження реєстру вимог кредиторів. Постановою Львівського апеляційного господарського суду вказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою суду від 28.08.2015р. відсторонено Босака Олега Євгеновича від виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ "Прикарпатпромарматура" та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича.

Після визнання боржника банкрутом на адресу господарського суду на дійшли заяви з поточними вимогами до боржника від наступних кредиторів: Управління ПФ України в Личаківському районі м.Львова в розмірі 1 356 608,43 грн., Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові в розмірі 1 946 125,35 грн., ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о в розмірі 338 899,46 грн., Державна екологічна інспекція у Л/о в розмірі 20 291,77 грн., ТзОВ "Кредитні ініціативи" в розмірі 886 062,01 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. судом затверджено реєстр вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі. Вказану ухвалу оскаржено в апеляційному порядку. Матеріали справи відправлено до Львівського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою ЛАГС від 15.06.16 р. прийнято відмову Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" від частини вимог, викладених в апеляційній скарзі від 28.03.2016 року, а саме щодо скасування "визнання вимог Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області у розмірі 227 817,46 грн.". Припинено провадження по розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року в частині вимог про скасування "визнання вимог Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області у розмірі 227 817, 46 грн.". Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року у справі № 5015/1763/12 залишено без змін.

Приватне акціонерне товариство "Бізнес-центр "Підзамче" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило (з урахуванням уточнень до касаційної скарги) скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 та ухвалу господарського суду Львівської області від 23.03.2016 у справі № 5015/1763/12 в частині визнання та включення вимог ТзОВ "Кредитні ініціативи" на суму 731 500,92 грн. до реєстру вимог кредиторів та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні вимог кредитора - ТзОВ "Кредитні ініціативи" в розмірі 731 500,92 грн. та у включенні цих вимог до реєстру вимог кредиторів, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.08.2016р. касаційна скарга прийнята до провадження та призначено до розгляду на 07.09.2016р.

Ухвалою ВГС України від 07.09.16 р. прийнято відмову Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" від касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 23.03.2016 в частині визнання та включення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» на суму 731 500,92 грн. до реєстру вимог кредиторів у справі № 5015/1763/12.

Касаційне провадження у справі №5015/1763/12 припинено.

Матеріали справи повернуто до господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 26.10.16 р. в задоволенні клопотання ТзОВ «Порцелак Лтд.» (SIA «PORZELACK Ltd.») юридична особа, за законодавством Республіки Латвія, реєстраційний №4 (адреса для кореспонденції:03680, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних,3) про визнання учасником у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура»- відмовлено. Задоволено клопотання ТзОВ «Квінто-Плюс» вих.№96 від 24.10.16 р. про заміну забезпеченого кредитора у справі №5015/1763/12, проведено заміну Товариства «Куа «Ізі Лайф» (03040, м. Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, 92/1; ), як забезпеченого кредитора, на його правонаступника - ТзОВ «Квінто-Плюс» (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176; ). Внесено зміни до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» від 23.03.16 р. в частині проведеного правонаступництва. Задоволено клопотання ліквідатора Хомишина І.Г. від 25.10.16 р. вих.№56-5015/1763/12 про скасування арештів. Розгляд справи відкладено на 07.12.16 р.

Ухвалою суду від 14.12.16 р. визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Личаківського ВДВС про відкриття виконавчого провадження ВП №52229961 від 14.09.2016р. при виконанні вимоги про сплату боргу № Ю-1032-23 від 07.09.2015 року; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова від 20.09.2016р. про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження №52229961 при виконанні вимоги про сплату боргу № Ю-1032-23 від 07.09.2015 року; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова від 20.09.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену в межах виконавчого провадження №52229961 при виконанні вимоги про сплату боргу № Ю-1032-23 від 07.09.2015 року; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова від 9.11.2016р. про зупинення виконавчого провадження винесену в межах виконавчого провадження №52229961 при виконанні вимоги про сплату боргу № Ю-1032-23 від 07.09.2015 року. Розгляд справи відкладено на 21.12.16 р.

Ухвалою суду від 21.12.16 р. заяву ліквідатора ВАТ "Прикарпатпромарматура" Хомишина І.Г. про виправлення описки в ухвалі суду від 23.03.16 р. задоволено. Виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Львівської області у справі № 5015/1763/12 від 23.03.2016 року у мотивувальній частині щодо зазначення черговості погашення вимог ДПІ у Личаківському районі м. Львова по єдиному соціальному внеску на суму 338 899,46 грн., замінивши третю чергу на другу чергу, зокрема:

- викласти абзац мотивувальної частини ухвали щодо вимог ДПІ у Личаківському районі по єдиному соціальному внеску - "Враховуючи вказане, грошові вимоги ДПІ в сумі 227 817,46 грн. ліквідатором визнаються. З огляду на викладене, загальна сума поточних вимог ДПІ у Личаківському районі м. Львова до ВАТ "Прикарпатпромарматура" складає 338 899,46 грн. (111 082,00 грн.+ 227 817,46 грн.). Вказана сума визнана ліквідатором та підлягає включенню до другої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ "Прикарпатпромарматура".

Виправлено описку в резолютивній частині ухвали суду від 23.03.16 р., виклавши п.1 ухвали в наступній редакції:

"Вимоги першої черги на загальну суму 1 180,30 грн. в т.ч.:

- Державний бюджет України - 1 180,30 грн. (поточні)

Вимоги другої черги на загальну суму 4 850 786,51 грн. в т.ч.:

- Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова- 2 565 761,70 грн. (з яких 1 566 875,02 грн.- конкурсні вимоги, 998 886,68 грн.- поточні)

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові - 1 946 125,35 грн.(поточні)

- ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о- 338 899,46 грн. (поточні)" . Розгляд справи відкладено на 18.01.17 р.

18.01.17 р. ліквідатор в судове засідання з'явився, подав звіт про виконану роботу, відповідно до якого повідомив суд, що комітетом кредиторів прийнято рішення про відкладення розгляду мирової угоди у даній справі до вирішення судом питання по вимогах попереднього ліквідатора Босака О.Є.

В судове засідання від 22.02.2017р. ліквідатор Хомишин І.Г. з»явився, подав звіт про виконану роботу, яким повідомив суд, що на даний час проводиться робота по укладенню мирової угоди.

Арбітражним керуючим Босаком О.Є. через канцелярію господарського суду подано заяву з вимогами до банкрута про визнання грошових вимог арбітражного керуючого Босака О.Є. щодо виплати основної грошової винагороди в сумі 45 526грн. за період з 05.02.2014р. по 28.08.2015р. за виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» та додаткові пояснення до заяви з кредиторськими вимогами від 17.01.2017р.

Ухвалою суду від 22.02.2017р. з врахуванням пояснень та заперечень сторін, суд ухвалив, що грошові вимоги арбітражного керуючого Босака О.Є. щодо виплати основної грошової винагороди в сумі 45 526,00 грн. за період з 05.02.2014р. по 28.08.2015р., підлягають визнанню та включенню їх до першої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

Вказану ухвалу оскаржено в апеляційному порядку, матеріали справи надіслано до ЛАГС для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 19.04.17 р. розгляд справи відкладено до повернення матеріалів справи №5015/1763/12 до господарського суду Л/о.

Постановою ЛАГС від 24.05.17 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-авто" вих.№24 від 14.03.2017 року залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Львівської області від 22.02.2017 року у справі № 5015/1763/12 залишено без змін. Вказану постанову оскаржено в касаційному порядку.

Постановою ВГСУ від 22.08.17 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-авто" залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2017р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 22.02.2017р. в частині задоволення заяви арбітражного керуючого Босака О.Є. про визнання його грошових вимог в сумі 45 526 грн. у справі № 5015/1763/12 залишено без змін. Матеріали справи №5015/1763/12 повернуто до господарського суду Л/о.

В судове засідання від 18.10.2017р. ліквідатор з»явився, через канцелярію суду подав звіт про виконану роботу, яким повідомив суд, що на даний час касаційною інстанцією підтримано ухвалу суду першої інстанції в частині визнання грошових вимог арбітражного керуючого Босака О.Є. в сумі 45 526,00грн. Також ліквідатором розглянуто заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Львові про збільшення грошових вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров»ю (капіталізація) на суму 264 896,11грн. та відмовлено.

Крім того ліквідатором подано клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики, яке судом задоволено.

Через канцелярію суду Личаківським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова подано клопотання про заміну кредитора, однак дане клопотання документально не підтверджене.

В судове засідання від 08.11.2017р. Личаківським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова подано через канцелярію суду підтверджуючі клопотання про заміну кредитора документи, а саме постанову КМУ від 21.12.2016р. №988 та витяг з ЄДРПОУ. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016р. №988 «Деякі питання фукціонування територіальних органів Песійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Личаківському р-ні м.Львова реорганізоване шляхом злиття в Личаківське об»єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова.

Суд розглянувши клопотання Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова дійшов висновку про його задоволення в порядку ст.25 ГПК України.

Ухвалою суду від 18.10.2017р. прийнято до розгляду заяву ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура», м. Львів Хомишина І.Г. про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги від 17.12.12 р. в частині передання вимог по кредитному договору №1143 від 20.11.2007 р. та визнання частково недійсним договору про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.12 р. в частині передання прав вимоги за договором іпотеки від 20.11.2007 р., який забезпечує виконання кредитного договору №1143 від 20.11.07 р.

В судове засідання представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» подав письмові пояснення- заперечення щодо заяви ліквідатора.

Ліквідатором розглянуто заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Львові про збільшення грошових вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю (капіталізація) на суму 264 896,11грн. та відмовлено.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові з позицією ліквідатора не згідний, вважає що вимоги про збільшення грошових вимог є законними і підлягають до задоволення.

ПАТ «Бізнес-центр «Підзамче» через канцелярію суду подав заперечення щодо заяви ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м.Львові про збільшення грошових вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров»ю (капіталізація) на суму 264 896,11грн.

Ухвалою суду від 08.11.17 р. розгляд справи відкладено на 22.11.17 р.

Ухвалою суду від 22.11.17 р. з метою розгляду поданих суду додаткових документів розгляд справи відкладено на 29.11.17 р.

В судовому засіданні 29.11.17 р. продовжено розгляд заяви ліквідатора про визнання договорів частково недійсними.

Розглянувши матеріали поданої заяви. Заслухавши пояснення представників сторін судом встановлено наступне.

20.11.2007 р. між АК «ПІБ» та фізичною особою громадянином України - Шевчуком О.С. укладено кредитний договір №1143.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №5015/1763/12 визнано вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» у сумі 731 500,92 гри. та окремо внесено їх до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», як вимоги забезпечені іпотекою.

Підставою вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» до боржника визнаного банкрутом, ВАТ «Прикарпатпромарматура» є договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. укладений між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» та договір про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.2012р. На основі вказаного договору внесено відомості про іпотекодержателя ТзОВ «Кредитні ініціативи» до державного реєстру іпотек 07.11.2013р., як іпотекодержателя майна, що належить ВАТ «Прикарпатпромарматура».

Вказані договори про відступлення прав вимоги та передачу прав за договором забезпечення від 17.12.2012р., на думку заявника є такими, що не відповідають вимогам законодавства, а відтак підлягають визнанню недійсними.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що договір про відступлення права вимоги від 17.12.12 р., укладений між ПАТ «АК ПІБ» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», є договором факторингу. Відповідно до положень Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Тому, враховуючи те, що за договором факторингу відступлено право вимоги до фізичної особи-позичальника за кредитним договором, а на таку фінансову послугу встановлене обмеження нормативно-правовими актами державного органу, який здійснює регулювання ринків фінансових послуг, такий договір про відступлення права вимоги підлягає визнанню судом недійсним.

Крім цього, зазначає заявник, у ТзОВ «Кредитні ініціативи» немає ліцензії на надання фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

У своїх письмових поясненнях представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» зазначив, що не погоджується із заявою ліквідатора Хомишина І.Г., вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Тому внаслідок укладення оспорюваних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором та набуло статусу іпотекодержателя за договором іпотеки.

Крім цього зазначив, що згідно пункту 11 ч.1 ст. 4 та ч. 5 статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Положення Цивільного кодексу України не містять будь-яких обмежень як щодо сторін договору факторингу, так і виду зобов'язання за яким факторові відступається право грошової вимоги. Конвенцією УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлено заборон укладати договори факторингу у інших випадках, крім передбаченої нею уступки права грошової вимоги, яка виплаває з договорів купівлі-продажу товарів.

Також повноважний представник зазначив, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване як фінансова установа Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18.09.08 р. №1121 за реєстраційним номером 13102248, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15.09.11 р. Згідно додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи встановлено, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» як фінансова компанія має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства наступні фінансові послуги: фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг.

При винесенні ухвали суд керувався наступним.

20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та фізична особа громадянин України - Шевчук Олександр Сергійович уклали кредитний договір №1143.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1143, 20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та юридична особа - ВАТ «Прикарпатпромарматура» уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстраційним № 4830. Згідно даного договору в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме корпус №2а (сушильня піску), позначений на плані літ. «Р-1», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176 - загальною площею 1036,2 кв.м.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до п.2.1 договору первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов'язється сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором. Внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення (п.2.2).

Відповідно до п.3 договору про відступлення прав вимоги на дату укладення цього договору сума основних прав вимоги за кредитами, які належать до кредитного портфелю та передаються за цим договором складає: сума основних прав вимоги в гривні 385 101 003,41 грн.(п.3.1.1), сума основних прав вимоги в доларах США: 67 975 264,04 дол.США(п.3.1.2), сума основних прав вимоги в Євро 11 922 446,28 євро(3.1.3). На дату укладення цього договору ціна продажу кредитного портфеля становить 108 844 453,92 грн.

Факт передачі права за іпотечним договором від 20.11.2007 року засвідчується нотаріально посвідченим договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року та Додатком № 1.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.(п.3).

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 06.02.2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 3 квітня 2009 року №231» фінансову послугу факторингу визначено сукупністю таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів) як:

- фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

- набуття відступленого права грошової вимоги, в тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;

- отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до розділу 2 Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього грошову винагороду. Внаслідок передачі кредитного портфеля новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

В розділі 1 Договору наведено визначення понять, а саме: права вимоги - це права вимоги за кредитами та права вимоги за забезпеченнями; права вимоги за кредитами - всі існуючі та майбутні, наявні та умовні права вимоги первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами, включені до кредитного портфеля, який передасться за цим Договором, ... .»

Відповідно до п. 12.1. Договору первісний кредитор не відповідає за невиконання чи неналежне виконання позичальниками своїх зобов'язань, що складають права вимоги, які первісний кредитор відступає за цим Договором.

Розділом 3 Договору визначено ціну договору та суму в гривнях та іноземних валютах прав вимоги, що передається за цим Договором.

Так відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3. Договору загальна сума прав вимоги, що передається в гривнях та іноземних валютах виражена у гривневому еквіваленті становить 1 053 084 130.87 грн. А відповідно до п.3.2. Договору ціна відступлення прав вимоги становить 108 844 453,92 грн. Отже ТзОВ «Кредитні ініціативи» отримує плату за надані у користування клієнтові грошові кошти у вигляді дисконту, який становить 944 239 676,95 грн. Сукупність всіх вище описаних умов договору відступлення прав вимоги дає підстави суду зробити висновок, що даний Договір є договором факторингу.

Аналогічні висновки щодо визначення договору факторингу наведені у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016р. у справі № 910/6714/15-г, у постанові ВГСУ від 21.03.2017р. у справі № 910/6714/15-г, у постанові ВГСУ від 21.06.2017р. у справі № 910/6279/15-г.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факторинг є фінансовою послугою.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо інших ринків фінансових послуг-спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг. Тобто виняткове право обмеження щодо надання окремих фінансових послуг визначається законами та нормативно-правовими актами державного органу, який здійснює регулювання ринків фінансових послуг.

Відповідно до п.1 Положення про державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Держфінпослуг), що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 року №157, Держфінпослуг є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пункт 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, що затверджене розпорядженням Держфінспослуг №231 від 3 квітня 2009 року, встановлює, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Отже Положенням про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг встановлено, що за договором факторингу можуть відступатися права вимоги до суб'єктів господарювання. У даному випадку за договором факторингу було відступлено право вимоги до фізичної особи - позичальника за кредитним договором, а на таку фінансову послугу встановлене обмеження нормативно-правовими актами державного органу, який здійснює регулювання ринків фінансових послуг.

Аналогічне обмеження встановлено п.п. «а» п. 2, 3 ст. 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг (надалі Конвенція, приєднання до Конвенції відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг):

«(а) постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями (боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання;

3. У цій Конвенції посилання на «товари» та «продаж товарів» включають також: послуги та надання послуг».

Цим пунктом Конвенції встановлено, що за договором факторингу не можуть відступатися права вимоги які виникли на основі договорів купівлі-продажу товарів, придбаних для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання, тобто для задоволення споживчих потреб, які притаманні фізичним особам - споживачам.

Відповідно до п.п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на час укладення договору відступлення прав вимоги):

«споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника

споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.»

В п.2.5. Кредитного договору №1143 від 20.11.2007р. (відступлене право вимоги виникло на підставах даного договору) вказано, що кредит надається на споживчі цілі.

Посилання на норми Закону України «Про захист прав споживачів» не спрямоване на доведення порушення прав споживача та розгляду можливого спору про це, а застосовується для визначення термінів та обгрунтування, що в Конвенції встановлено заборону на укладення договору факторингу про відступлення прав вимоги, які виникли до фізичних осіб - споживачів.

Крім цього, у своїх письмових поясненнях по суті поданої заяви представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» вказує, що Конвенцією УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлено заборон укладати договори факторингу у інших випадках, крім передбаченої нею уступки права грошової вимоги, яка випливає з договорів купівлі-продажу товарів. Тому, вказує, що заявник безпідставно посилається на даний пункт Конвенції, оскільки він стосується договорів купівлі-продажу, а не кредитних договорів. В підтвердження наведеного долучає судову практику, а саме рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 05.10.17.р. у справі №402/516/17, яким скасовано рішення суду першої інстанції щодо визнання частково недійсним договору уступки права вимоги.

Проаналізувавши судову практику, долучену сторонами, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

У рішенні апеляційного суду Кіровоградської області йдеться про відмінну форму договору відступлення прав вимоги від договору факторингу . Однак у поданій заяві про визнання частково недійсним договору факторингу чітко обґрунтовано, що цей правочин є договором факторингу. Вказане підтверджується наданою судовою практикою, а саме Постановою ВСУ від 13.04.16 р. у справі №910/6714/15-г, постановою ВГСУ від 21.03.2017р. у справі № 910/6714/15-г, постановою ВГСУ від 21.06.17 р. у справі №910/6279/15-г.

Крім цього, згідно п.1 вищезгаданого розпорядження Держфінпослуг №231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», у редакції, що діяла на момент укладення оскарженого договору відступлення прав вимоги зазначено:

« 1. Віднести до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів):

1) фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

2) набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення;

3) отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу,розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.»

На даний час діє розпорядження Держфінпослуг від 06.02.2014, №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231», відповідно до п.1 цього розпорядження вказано:

« 1. Віднести до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів):

фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;

отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбаченодоговором,на якому базується відступлення.

З наведеного вище вбачається, що ознаки договору факторингу залишились ті ж самі, окрім заборони на укладення договору факторингу, де боржниками виступають фізичні особи.

Що стосується зауважень заявника щодо права надавати фінансові послуги, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: 1) страхової діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України.

Визначення прямого або опосередкованого залучення фінансових активів наведено у п.1.1 Положення про встановлення обмежень на суміщення діяльності фінансових установ з надання певних видів фінансових послуг, затвердженого Розпорядженням Держкомфінпослуг №1515 від 08.07.2004 р.:

«пряме залучення фінансових активів - цілеспрямована дія фінансової установи щодо отримання фінансових активів від фізичних та/або юридичних осіб;

опосередковане залучення фінансових активів- цілеспрямована дія фінансової установи щодо отримання фінансових активів від фізичних та/або юридичних осіб через посередників, а також отримання залишків фінансових активів, які виникли в результаті здійснення звичайної господарської діяльності в інтересах цих осіб.»

Таким чином, у даному випадку згідно договору факторингу ТзОВ «Кредитні ініціативи» цілеспрямовано діють на отримання фінансових активів від фізичної особи, а згідно п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» імперативно встановлена необхідність отримання ліцензії для залучення коштів від фізичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, правовою та нормативно обґрунтованою підставою для задоволення заяви про визнання частково недійсними договорів, на думку суду є те, що на момент укладення оспорюваного договору за договором факторингу підлягали відступленню вимоги лише до суб'єктів господарювання, а з врахуванням того, що у даному випадку за договором факторингу відступлено право вимоги до фізичної особи-позичальника за кредитним договором, а на таку фінансову послугу встановлено обмеження, суд дійшов висновку, що до доводи заявника є підставними, обґрунтованими поданими суду доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно із ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. З, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку заяву ліквідатора ВАТ "Прикарпатпромарматура", м. Львів Хомишина І.Г. від 13.10.17 р. за вх.№43/16/17 про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги від 17.12.12 р. в частині передання вимог по кредитному договору №1143 від 20.11.2007 р. та визнання частково недійсним договору про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.12 р. в частині передання прав вимоги за договором іпотеки від 20.11.2007 р., який забезпечує виконання кредитного договору №1143 від 20.11.07 р.- задоволити. Визнати частково недійсним договір про відступлення прав вимоги від 17.12.12 р., укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», в частині передання вимог по кредитному договору №1143 від 20.11.2007 р., який укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Шевчуком Олександром Сергійовичем. Визнати частково недійсним договір про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.12 р., укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», в частині передання прав вимоги за договором іпотеки від 20.11.2007 р., який забезпечує виконання кредитного договору №1143 від 20.11.07 р. Вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 07.11.2013 р. про іпотекодержателя ТзОВ «Кредитні ініціативи» щодо майна корпусу №2-а (сушильня піску) (літ. «Р-1») за адресою:Л/о, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176, що належить на праві власності ВАТ «Прикарпатпромармутура».

Щодо вимоги про вилучення з реєстру вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи», як кредитора, внесеного окремо до реєстру ВАТ «Прикарпатпромарматура» з вимогами, забезпеченими іпотекою, суд зазначає, що реєстр вимог кредиторів затверджується судовим рішення у формі ухвали, яка може бути змінена виключно в порядку апеляційного чи касаційного перегляду, або у разі перегляду її за нововиявленими обставинами (у відповідності до ст.ст.112,114 ГПК України), а також у разі правонаступництва у відповідності до ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Іншого ж порядку внесення змін до прийнятої ухвали судом першої інстанції не передбачено. Враховуючи вказане, вподальшому, заявник вправі звернутися до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду про визнання кредиторських вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Крім цього, в судовому засіданні 29.11.17 р. розглянуто подану ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові заяву про збільшення грошових вимог кредитора щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю (капіталізація платежів потерпілим на виробництві) на суму 264 896,11 грн.

Подану заяву Фонд обґрунтовує наступним.

11.03.2014 Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Львові звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про визнання грошових вимог кредитора щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю (капіталізація платежів потерпілим на виробництві) в сумі -1 946 125,35 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 зазначені вимоги занесені до реєстру вимог боржника та включені до другої черги.

Під час ліквідаційної процедури відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІУ від 23.09.1999р. 1 березня 2017 року відділенням ВД ФСС НВ та ПЗ в м. Львові проведено перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим та здійснено витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємств-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 року № 765. Станом на 01.04.2017 року сума капіталізованих платежів збільшилася на - 264 896,11 грн. і становить - 2 211 021,46 грн.

Враховуючи вказане, Фонд просить суд визнати грошові вимоги Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові на суму 264 896,11 грн. зі сплати капіталізованих платежів та включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» у другу чергу.

Ліквідатором розглянуто подану заяву про збільшення грошових вимог на суму 264 896,11 грн. та відмовлено в її задоволенні з огляду на те, що відповідно до п.3 Порядку, визначеного Постановою КМ України від 6 травня 2000 р, №765 «Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації. Розрахунок сум капіталізації, зазначає ліквідатор, проводиться після визнання боржника банкрутом, яке і є підставою капіталізації платежів. Відповідно, сума капіталізації 1 946 125,35 грн. визначена та заявлена Фондом згідно поданої заяви після публікації оголошення про визнання боржника банкрутом. Ця сума визначена виходячи з середньої тривалості життя та інших показників на момент її розрахунку. Заявлена сума визнана як кредиторські вимоги судом та внесена до реєстру вимог кредиторів. Перерахунок сум капіталізації, зокрема у випадку збільшення в подальшому середньої тривалості життя Порядком не передбачений. Що стосується Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», то ст. 37 цього Закону визначає підстави перерахування розміру страхових виплат потерпілим, а не сум капіталізації. При цьому збільшення середньої тривалості життя не є підставою перерахування страхових виплат.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові з грошовими вимогами до боржника на суму 264 896,11 грн., заслухавши представників кредиторів та ліквідатора, дослідивши надані докази, суд встановив.

Як вбачається із заяви Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові упродовж ліквідаційної процедури відповідно до ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV від 23.09.1999 р. 01 березня ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові було проведено перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим та здійснено витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 р. № 765.

Капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян здійснюється відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 р. № 765. Така капіталізація здійснюється щодо кожної особи з врахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Відповідно до п. 3 Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 р. № 765 капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові для визначення періоду на який розраховувалась капіталізація платежів використовувало дані середньої очікуваної тривалості життя осіб, наданих Держкомстатом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Відтак, капіталізація платежів у зв'язку із зростанням середньої заробітної плати збільшилась на 264 896,11 грн.

ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові на підтвердження заявлених кредиторських вимог (збільшених) долучено до матеріалів справи постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. № 1307/90014/90014/120 від 28.03.2017 р., постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. №1307/90015/90015/52 від 28.03.2017 р., постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. № 1307/70058/70058/20 від 28.03.2017 р., постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. № 1307/80061/80061/64 від 28.03.2017 р., постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. № 1307/50030/50030/35 від 28.03.2017 р., постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2017 р. № 1307/50029/50029/70 від 28.03.2017 р., розрахунок потреби в капіталізації коштів стосовно ВАТ „Прикарпатпромарматура" для розрахунку з потерпілими на виробництві станом на 01.04.2017 р.

Положеннями ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями визначено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відтак, вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові на суму 264 896,11 грн. зі сплати капіталізованих платежів на думку суду є обґрунтованими і підлягають визнанню та включенню до другої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

Враховуючи, що заявник звільнений від сплати судового збору, судовий збір на суму 3 200,00 грн. підлягає включенню в першу чергу реєстру вимог кредиторів боржника в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 1077, ст. ст. 38-48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.25,77,86 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ВАТ "Прикарпатпромарматура", м. Львів Хомишина І.Г. від 13.10.17 р. за вх.№43/16/17 про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги від 17.12.12 р. в частині передання вимог по кредитному договору №1143 від 20.11.2007 р. та визнання частково недійсним договору про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.12 р. в частині передання прав вимоги за договором іпотеки від 20.11.2007 р., який забезпечує виконання кредитного договору №1143 від 20.11.07 р.- задоволити.

2. Визнати частково недійсним договір про відступлення прав вимоги від 17.12.12 р., укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», в частині передання вимог по кредитному договору №1143 від 20.11.2007 р., який укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Шевчуком Олександром Сергійовичем.

3. Визнати частково недійсним договір про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.12 р., укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», в частині передання прав вимоги за договором іпотеки від 20.11.2007 р., який забезпечує виконання кредитного договору №1143 від 20.11.07 р.

4. Вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 07.11.2013 р. про іпотекодержателя ТзОВ «Кредитні ініціативи» щодо майна корпусу №2-а (сушильня піску) (літ. «Р-1») за адресою:Л/о, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176, що належить на праві власності ВАТ «Прикарпатпромармутура».

5. В задоволенні вимоги заяви щодо вилучення з реєстру вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи», як кредитора, внесеного окремо до реєстру ВАТ «Прикарпатпромарматура» з вимогами, забезпеченими іпотекою,- відмовити.

6. Заяву Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові про збільшення грошових вимог на суму 264 896,11 грн. зі сплати капіталізованих платежів, що підлягають включенню до другої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» - задоволити.

7. Визнати грошові вимоги Відділення виконавчої дирекції ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові на суму 264 896,11 грн. зі сплати капіталізованих платежів, що підлягають включенню до другої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».

8. В першу чергу реєстру вимог кредиторів ВАТ "Прикарпатпромарматура" підлягає включенню в доход Державного бюджету України судовий збір на суму 3 200,00 грн.

9. Розгляд справи відкласти на 24.01.18 р. о 10:40 год. засідання відбудеться в приміщенні господарського суду за адресою: м. Львів, вул.Личаківська,128.

10. Зобов'язати ліквідатора: надати суду звіт про виконану роботу, повідомити кредиторів про час та місце слухання справи, явка в судове засідання.

11. Участь в судовому засіданні повноважних представників кредиторів, ліквідатора визнати обов'язковою.

У випадку звернення до господарського суду посилання на номер справи -обов'язкове.

Суддя Чорній Л.З.