ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Справа № 910/18299/16

Вищий господарський суд України у складі: Палій В.В.- головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Могил С.К.

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України, м.Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017

за скаргою публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром"), Російська Федерація,

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту коштів боржника (далі - Відділ примусового виконання рішень), м. Київ,

у справі № 910/18299/16

за позовом Антимонопольного комітету України (далі - Комітет), м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Газпром" (публичного акционерного общества "Газпром", далі - ПАТ "Газпром"), Російська Федерація,

про стягнення 85 965 927 000,00 грн. штрафу, 85 965 927 000,00 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 4 резолютивної частини рішення.

Судове засідання проведено за участю представників:

Відділу примусового виконання рішень - Медведєв О.В. голов. держ. виконавець (дов. від 29.12.2016)

Комітету - Максименко А.П. предст. (дов. від 03.04.2017), Павленко О.В. предст. (дов. від 26.05.2017)

ПАТ "Газпром"- Поліщук О.Г. предст. (дов. від 19.10.2017), Мальський О.М. предст. (дов. від 03.10.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Газпром" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Медведєва Олександра В'ячеславовича, про скасування винесеної ним постанови про арешт коштів боржника від 19.05.2017 (у рамках виконавчого провадження ВП № 53823056), а також зобов'язання Відділу примусового виконання рішень зняти арешт з банківського рахунку № 3194 типу "Н", відкритого ПАТ "Газпром" через представництво ПАТ "Газпром" в АТ "ОТП Банк", та повернути списані з поточного банківського рахунку кошти в сумі 1 014 388,71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.06.2017 зі справи № 910/18299/16 (суддя Мандриченко О.В.) скаргу ПАТ "Газпром" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень повернуто без розгляду. Ухвала мотивована тим, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Медведєв Олександр В'ячеславович не є суб'єктом оскарження у розумінні приписів статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 (судді Сітайло Л.Г. - головуючий, Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.) ухвалу місцевого господарського суду від 14.06.2017 зі справи скасовано, а матеріали оскарження ухвали повернуто до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття скарги ПАТ "Газпром" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Комітет, не погоджуючись із винесеною апеляційною інстанцією постановою, просить її скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а ухвалу суду першої інстанції просить залишити в силі.

Відзивів на касаційну скаргу не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників Відділу примусового виконання рішень, Комітету, ПАТ "Газпром", Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.12.2016 зі справи № 910/18299/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 позовні вимоги Комітету задоволено: стягнуто з ПАТ "Газпром" в доход загального фонду Державного бюджету України 85 965 927 000,00 грн. штрафу і 85 965 927 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 22.01.2016 № 18-р у справі № 143-26.13/108-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК), а також зобов'язано ПАТ "Газпром" виконати пункт 4 резолютивної частини Рішення АМК щодо припинення порушення, зазначеного в пункті 2 зазначеного рішення, шляхом забезпечення отримання послуг з транзиту природного газу магістральними трубопроводами територією України у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на обґрунтованих умовах; стягнуто з ПАТ "Газпром" на користь Комітету 206 700,00 грн. судового збору.

17.03.2017 господарським судом міста Києва видано наказ на виконання рішення господарського суду господарського суду міста Києва від 05.12.2016 зі справи № 910/18299/16 про стягнення з ПАТ "Газпром" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 85 965 927 000, 00 грн. штрафу та 85 965 927 000,00 грн. пені.

19.05.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Медведєвим Олександром В'ячеславовичем у виконавчому провадженні № ВП 53823056 винесено постанову про арешт грошових коштів боржника, що містяться на усіх рахунках, відкритих ПАТ "Газпром" через представництво ПАТ "Газпром" у відповідних банківських установах у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору, в загальному розмірі 189 125 039 400, 00 грн.

09.06.2017 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ПАТ "Газпром" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Медведєва Олександра В'ячеславовича, що полягають у винесенні ним постанови про арешт коштів боржника від 19.05.2017 (у рамках виконавчого провадження ВП № 53823056), а також ПАТ "Газпром" просило зобов'язати Відділ примусового виконання рішень зняти арешт з банківського рахунку № 3194 типу "Н", відкритого ПАТ "Газпром" через представництво ПАТ "Газпром" в АТ "ОТП Банк", та повернути списані з поточного банківського рахунку кошти в сумі 1 014 388,71 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 вищевказаного Закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом (частина друга статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Згідно з частиною першою статті 1212 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку (частина третя даної статті).

У пунктах 2, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (стаття 1212 ГПК України). Враховуючи, що примусове виконання судових рішень, постановлених господарськими судами, згідно зі статтею 4 Закону № 202/98-ВР та статтею 2 Закону № 606-XIV здійснюють державні виконавці, скарги на дії чи бездіяльність останніх розглядаються господарськими судами за правилами статті 1212 ГПК України.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів). Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому главою 31-Г ЦПК України і статтею 1212 ГПК України порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або яким-небудь чином впливати на останній.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 визначено, що у вирішенні питань, пов'язаних із застосуванням статті 1212 ГПК України, господарським судам слід мати на увазі таке. За змістом цієї статті ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 ГПК України під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Згідно з приписами пункту 9.13 пункту 9 названої постанови Пленуму ВГСУ за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Місцевий господарський суд, повертаючи скаргу ПАТ "Газпром" без розгляду виходив з того, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Медведєв Олександр Вячеславович не є суб'єктом оскарження у розумінні приписів статті 1212 ГПК України та статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Натомість, апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність повернення ПАТ "Газпром" скарги на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень без розгляду, оскільки з огляду на приписи Законів України "Про виконавче провадження" та "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади і здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної виконавчої служби, а тому його дії в процесі здійснення виконання судового рішення господарського суду можуть бути предметом оскарження, шляхом звернення з відповідною скаргою до господарського суду, який видав виконавчий документ.

Отже, дії головного державного виконавця, що полягають у винесенні ним постанови про арешт коштів боржника від 19.05.2017 (у рамках виконавчого провадження ВП № 53823056) в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № 3194 типу "Н", відкритому ПАТ "Газпром" через представництво ПАТ "Газпром" в АТ "ОТП Банк", можуть бути оскаржені до господарського суду міста Києва, та, відповідно, така скарга підлягає розгляду місцевим господарським судом у порядку статті 1212 ГПК України.

Таким чином, постанова апеляційного господарського суду зі справи прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, та передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 зі справи № 910/18299/16 залишити без змін, а касаційну скаргу Антимонопольного комітету України - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Грек

Суддя С. Могил