ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 справа № 908/3095/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від18.09.2017 (підписано 25.09.2017)
у справі№ 908/3095/16 (суддя Горохов І.С.)
за позовомКомунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1", м. Запоріжжя
простягнення 6 798,96 грн.
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року до господарського суду звернулось Комунальне підприємство "Водоканал", м. Запоріжжя (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1", м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення заборгованості за період з 08.11.2014 по 20.11.2014 в розмірі 6 798,96 грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008, нарахованої за безоблікове водокористування.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.01.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 рішення господарського суду Запорізької області від 20.01.2017 скасовано. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 рішення господарського суду Запорізької області від 20.01.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 908/3095/16 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за безоблікове водокористування в розмірі 1 045,99 грн. та 176,67 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині відмови у стягненні з Відповідача на користь Позивача заборгованості за безоблікове водокористування в розмірі 5 752,97 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що виток води є тривалою подією, не враховані фізичні властивості води, зокрема, щодо можливості поглинатись.

Також скаржник зауважує, що судом першої інстанції невірно застосовано п. 3.4 Правил № 190.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник Відповідача до судового засідання не з'явився, про причини неявки судову колегію не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Відповідача, що не скористався правом участі в судовому засіданні за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2008 між сторонами був укладений договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 7444 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого Позивач забезпечує Відповідачу подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам - м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3А.

При цьому сторони узгодили, що вони керуються Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002 № 2918-111, "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV, діючими "Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгосп України від 27.06.2008 (далі Правила), "Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 № 37, "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів", зареєстрованою Міністерством Юстиції України 26 квітня 2002 року № 402/6690, "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя", затвердженими рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.2003, "Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків" від 20.12.1993 року, ДСанПіН 2.2.4-171.-10, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84,"Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України" КДП 204-12 Укр. 242-95.

З матеріалів справи також вбачається укладення до означеного Договору сторонами додаткових угод №1/16/06/2011 від 16.06.2011 (а.с.11-13, т. 1) та додаткової угоди від 01.07.2011 (а.с.14, т. 1).

Умовами п.п. 5.1., 5.2. Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди №1/16/06/2011 від 16.06.2011) сторони визначили, що основним документом на оплату є акт-рахунок. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, Відповідачу виписується акт-рахунок. На протязі 3-х банківських днів з дня виписки акта-рахунку Відповідач зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача суму, вказану в акті-рахунку. Якщо Відповідач відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником Позивача, а в акті та акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються Відповідачу поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення.

По водоспоживанню, нарахованому у відповідності з п.п. 3.3., 3.4 Правил та ін. Відповідач на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Позивача в банк на протязі 3 банківських днів з дня складання актів-рахунків.

Крім того, положеннями п.п. 6.4, 6.5 Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди №1/16/06/2011 від 16.06.2011) передбачено, що Відповідач сплачує об'єм витрат води у своїх мережах внаслідок їх пошкодження, нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини Відповідача відповідно до п. 3.3 Правил за пропускною здатністю вводу водопроводу.

У разі самовільного приєднання водоспоживача (субабонента) до комунального водопроводу та вводів Відповідача або за безоблікове водокористування, витрати води визначаються згідно з п.9.6 "Правил приймання…"

Встановлено, що 19.11.2014 о 12 год. 14 хв. надійшла заявка в "Кол-центр" (на 15-80) про попадання холодної води в теплотрасу за адресою: вул. Правди, 3а.

За отриманою заявкою о 14 год. 00 хв. було здійснено обстеження зазначеної теплотраси. В результаті встановлено, що холодна вода потрапляє в теплотрасу через витік на вводі в приміщення за адресою: вул. 12 Квітня, 3а.

Представниками Відповідача 20.11.2014 була проведена перевірка водогосподарської діяльності Абонента по майданчику: м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3А, за результатами якої був складений акт, яким було встановлено, що подача питної холодної води Абоненту здійснюється через мережу житлового будинку за адресою: пр. Леніна, 173 по одному водопровідному вводу діаметром 25 мм. Прилад обліку холодного водопостачання розташований в підвалі будинку за адресою: 12 Квітня, 3А. На мережі Відповідача до приладу обліку є витік холодної питної води. Для попередження нераціонального використання холодної води бригадою Позивача в підвалі житлового будинку за адресою: пр. Леніна, 173 був закритий вентиль на вводі холодної води.

Акт містить припис щодо необхідності термінового ремонту трубопроводу, про що письмово повідомити Позивача. Зазначений акт був складений за участі уповноваженого представника Відповідача ОСОБА_5 та підписаний нею разом з представниками Позивача.

Також, 20.11.2014 працівниками Позивача був складений акт технічного обстеження водопроводу № 996, в якому зазначено, що згідно п. 10.1 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року N 190, період безоблікового водокористування Відповідачем з 08.11.2014 по 20.11.2014, а саме з наступного дня після 07.11.2014 дати виставлення останнього акта-рахунка контролером по дату локалізації витоку.

У вказаному акті в графі "Представник підприємства (організації)" міститься запис про ознайомлення з актом та відмову від його підписання відповідальної особи Відповідача - ОСОБА_5

На виконання умов договору, Позивачем було здійснено розрахунок за безоблікове користування за вказаний період, який відображено у акті-рахунку №7444/1 від 20.11.2014 (а.с. 18, т. 1) та становить 6 798,96грн. Зазначений акт-рахунок було направлено Відповідачу 28.11.2014 разом з актом технічного обстеження №996 від 20.11.2014 та листом за вих. № 13952 від 28.11.2014 (а.с.19, т. 1) з вимогою про оплату 6 798,96грн., про що свідчать фіскальний чек від 28.11.2014 та опис вкладення у цінний лист від 28.11.2014.

Листом № 02 від 24.11.2014 за підписом директора підприємства Відповідача, останній повідомив, що припис зазначений в акті № 995 від 20.11.2014 виконаний, витік води в мережах Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1" за адресою: м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, 3А ліквідований.

Крім того, на адресу Відповідача було направлено претензію від 09.03.2016 №2293 (а.с.37) з вимогою про сплату 6 798,96грн. заборгованості за безоблікове водокористування.

Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію від 09.03.2016 № 2293 з вимогою про сплату 6 798,96 грн. заборгованості за безоблікове водокористування, яка залишена останнім без відповіді та виконання.

Наразі, заборгованість з оплати акту-рахунку №7444/1 від 20.11.2014 на суму 6 798,06грн., нарахованої за безоблікове користування за період з 08.11.2014 по 20.11.2014 Відповідачем є несплаченою, що і стало підставою для звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення вказаної заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованим періодом розрахунку без облікового водокористування Позивача є лише період з 19.11.2014 (дата повідомлення про виявлення витоку) по 20.11.2014 (дата скаладння акту технічного обстеження водопроводу). Проте, судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.

З огляду на правову природу та зміст укладеного між сторонами Договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008, який у світлі положень ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються насамперед його положеннями та Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" та Правилами №190 (діяли в період виникнення спірних правовідносин замість попередніх Правил №65, згадуваних у Договорі).

Сутність задоволених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до стягнення плати за безоблікове користування питною водою за період з 08.11.2014 по 20.11.2014, що цілком узгоджується із п.п. 6.4, 6.5 Договору.

Підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є факт витоку води, наявність якого підтверджена належними у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами та сторонами не заперечується, що за приписами п.10.1. Правил №190 зумовлює виникнення у Відповідача обов'язку із розрахунку з Позивачем згідно п. 3.3. цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В свою чергу, п.3.3. Правил №190 встановлює умови для проведення розрахунку витрат води разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Період, щодо якого застосовуються такі умови розрахунку визначається в порядку п.3.4. цих Правил та встановлюється з дня початку такого користування, а якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Відтак, Позивачем було розраховано плату за безоблікове водокористування за період з 08.11.2014 по 20.11.2014 (13 діб), при цьому, за наявності сумніву в правильності визначення строку такого безоблікового водокористування місцевим судом необґрунтовано було відмовлено у задоволені позовних вимог, тоді як п.3.4 Правил №190 передбачає, що при неможливості визначення терміну початку безоблікового водокористування розрахунковий період становить один місяць.

В акті № 996 від 20.11.2014 технічного обстеження водопроводу зображено Схему "предполагаемого места утечки" по вул. 12 Квітня 3 А, тобто на мережі Відповідача, до приладу обліку та за адресою за якою сторонами був укладений спірний Договір № 7444 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації та мережі саме Відповідача, а не будь-якої іншої юридичної особи. Також про це свідчить і копія схеми розподілу мереж водопроводу до Договору.

Між тим, розглянувши позовні вимоги, судом першої інстанції було зроблено висновок про недоведеність Позивачем часу початку безоблікового водокористування в приміщенні Відповідача саме з 08.11.2014, що й зумовило відмову у задоволені решти позовних вимог.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим судом було встановлено, а Відповідачем спростовано не було факт витоку води у мережі останнього, до встановленого засобу обліку, що вже в силу п. 10.1 Правил № 190 є достатньою підставою для розрахункового способу визначення плати, передбаченого п. 3.3 цих Правил. При цьому, період, протягом якого застосовується означений порядок розрахунку, визначається положеннями п. 3.4 Правил №190.

Таким чином, неможливість визначення періоду при встановленому факті витоку води передбачає можливість задоволення заявлених позовних вимог розрахованих за безоблікове водокористування в межах одного місяця, що, з огляду на період здійснення таких розрахунків, не тільки не перевищує означеного обсягу, але й визначений доказово належним чином без перевищення дати припинення витоку.

Відповідачем не спростовано можливості відліку початку витоку з 08.11.2014, враховуючи, що 07.11.2014 Позивачем було знято покази приладів обліку Відповідача без встановлення зауважень щодо витоку у світлі вимог п.5.22. Правил №190. Посилання з цього приводу на довідку начальника дільниці №2 цеху №1 Позивача (а.с. 59, т. 1), в якій фіксується факт виявлення витоку 19.11.2014, підтверджуючи сам факт витоку як підставу для застосування п.п. 3.3., 3.4. Правил №190, жодною мірою не доводить, що такого витоку не було до цієї дати адже момент виявлення витоку і фактичний початок безоблікового водоспоживання через такий виток не є тотожними поняттями.

Отже висновок суду щодо встановлення початку витоку води з 19.11.2014 саме через повідомлення в цей день про його виявлення, є безпідставним.

За таких підстав, судова колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за безоблікове водокористування за період з 08.11.2014 по 18.11.2014 в розмірі 5 752,97 грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 у справі № 908/3095/16 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також в частині розподілу судових витрат.

В скасованій частині слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2017 у справі № 908/3095/16 слід залишити без змін.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на сторони Відповідача, стягнувши з Відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 378,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 у справі № 908/3095/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а також в частині розподілу судових витрат.

Резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 у справі № 908/3095/16 викласти в наступній редакції:

"Позовні вимоги Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за період з 08.11.2014 по 20.11.2014 в розмірі 6 798,96 грн. за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7444 від 12.05.2008 за безоблікове водокористування задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1" (69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня 3-А, ідентифікаційний код 35064983) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний код 03327121) заборгованість за безоблікове водокористування в розмірі 6 798,96 грн., судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисфен-1" (69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня 3-А, ідентифікаційний код 35064983) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний код 03327121) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 515,80 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3