ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2017 р. Справа № 926/2228/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Зварич О.В.
суддів Хабіб М.І.
Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Київстар (надалі ПрАТ Київстар) за № 23412/03 від 20.10.2017р. (вх. № 01-05/5089/17 від 30.10.2017р.)
на рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р.
у справі № 926/2228/17
за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (надалі КЕВ м.Чернівці)
до відповідача: ПрАТ Київстар
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерства оборони України
про усунення перешкод в користуванні майном,
та за участю Заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону,

присутні в судовому засіданні:
від прокуратури: Майорчак В.М. (посвідчення № 033498 від 18.05.2015р.);
від позивача (в режимі відеоконференції): Долга І.В. представник (довіреність № 1654 від 19.06.2017р.);
від відповідача: Шумський Н.М. представник (довіреність № 235 від 17.03.2017р.);
від третьої особи: Смілка В.І. представник (довіреність № 220/424/д від 22.12.2016р.),

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі №926/2228/17 (суддя Гончарук О.В.) позов задоволено. Зобов`язано ПрАТ Київстар усунути перешкоди в користуванні Квартино-експлуатаційним відділом м. Чернівці нерухомим майном об`єктами будівлі № 111 військового містечка № 4, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу обладнання базової станції ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку. Стягнуто з ПрАТ Київстар на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці 1600,00 грн. судового збору.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що укладений між сторонами договір з розміщення та зберігання обладнання операторів телекомунікацій на об`єктах Міністерства оборони України (м. Чернівці, військове містечко №1, будівля №111, військова частина НОМЕР_1 ) №20 ДДММЗ від 14.05.2009р. (з наступними змінами та доповненнями) припинив свою дію, тому позивач правомірно звернувся з позовом про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні спірним нерухомим майном шляхом демонтажу обладнання базової станції ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що в даному випадку суд повинен був вирішити питання чи наявні належні підстави для участі прокурора у спорі, а прокурор аргументувати свій намір брати участь у справі. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції визначив пред`явлений позов як негаторний, при цьому не врахував, що для подання такого позову необхідна наявність кількох взаємопов`язаних умов, зокрема: річ має знаходитись у володінні власника або особи, яка на законних підставах користується ним; повинні бути перешкоди з боку третіх осіб щодо нормального користування чи розпорядження власником або особою, яка користується вказаним майном. Стороною негаторного позову є власник майна (або особа, яка на законних підставах користується ним) та третя особа, що своїми протиправними діями перешкоджає у нормальному здійсненні права власності чи права користування. Проте, суд не досліджував питання наявності права власності чи права користування у позивача щодо спірного об`єкта. Наголошує, що позивач не довів факту законного володіння майном за адресою: АДРЕСА_1 . Просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі №926/2228/17, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2011р. власником об`єктів, на яких відповідач розмістив своє майно, є держава в особі МОУ, в оперативному управлінні КЕВ м.Чернівці, а згідно довідки КЕВ м. Чернівці від 07.08.2017р. № 2154 земельна ділянка військового містечка № 1 та будівлі, розташовані у військовому містечку перебувають на балансовому обліку КЕВ м.Чернівці. Стверджує, що КЕВ м.Чернівці на законних підставах володіє спірним державним нерухомим майном, є балансоутримувачем і має стосовно нього певний обсяг повноважень, передбачених Положенням про КЕВ м.Чернівці, реалізація яких захищається законом. Звертає увагу на те, що відповідач з 09.05.2017р. не має законних підстав розміщувати та зберігати майно на спірному об`єкті, і внаслідок невиконання свого обов`язку щодо демонтажу та вивезення майна за межі військового містечка протягом двох тижнів з моменту припинення договору, порушує права позивача щодо реалізації наданих йому повноважень стосовно утримання і використання спірного майна. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі №926/2228/17, апеляційну скаргу ПрАТ Київстар без задоволення.
Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно оцінив докази у даній справі та дослідив всі обставини, керуючись законом. Вказує, що вступив у справу, порушеною за позовом КЕВ м. Чернівці, з власної ініціативи для представництва інтересів держави, оскільки у даному випадку порушено майнові інтереси держави. Покликається на те, що прокурор не може бути позбавлений права на представництво інтересів держави у випадку явного порушення майнових прав та законних інтересів держави. На його переконання, даний позов заявлений правомірно. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі №926/2228/17, апеляційну скаргу ПрАТ Київстар без задоволення.
Третя особа не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.
Прокурор та представник позивача просили залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.
Третя особа не забезпечила явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 14.11.2017р. обізнана з датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги.
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності третьої особи.
Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі № 926/2228/17.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2009р. між КЕВ м.Чернівці (виконавець) та ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» (замовник), правонаступником якого є ПрАТ Київстар,укладено договір № 20 ДДММЗ з розміщення та зберігання обладнання операторів телекомунікацій на об`єктах Міністерства оборони України (м. Чернівці, військове містечко №1, будівля №111, військова частина НОМЕР_1 ), за умовами якого виконавець зобов`язується надати послуги з розміщення та зберігання на об`єкті (труба котельної будівля №111 військового містечка №1), яке закріплене за виконавцем та розташоване за адресою: м. Чернівці, вул.Червоноармійська,41, в/ч А1028, обладнання базової станції-ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку (далі майно) вартістю за актом оцінки на 01.04.2009р. 69746,05 грн. (додаток № 4), відповідно до затвердженої схеми розміщення майна (додаток №3), а замовник зобов`язується оплатити послугу (а.с.12-17).
Згідно п. 2.2 договору виконавець приймає у замовника майно за актом приймання-передачі (додаток №2).
Відповідно до п. 2.5 договору у разі припинення дії цього договору замовник складає та підписує акт приймання-передачі, демонтує та вивозить майно з об`єкту виконавця протягом двох тижнів. Майно вважається поверненим замовнику з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Розділом 3 договору визначено його ціну та умови оплати.
Права та обов`язки сторін передбачено в розділі 4 договору.
У відповідності до п. 6.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та погодження Державним департаментом надлишкового майна та земель.
Строк дії договору по « 10» травня 2012 року (п. 6.2 договору).
Пунктом 6.3 договору передбачено, що закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення.
Згідно положень п. 6.7 договір припиняється у разі завершення строку дії договору або у випадку його розірвання.
Договір з розміщення та зберігання обладнання операторів телекомунікацій на об`єктах Міністерства оборони України (м. Чернівці, військове містечко №1, будівля №111, військова частина НОМЕР_1 ) № 20 ДДММЗ від 14.05.2009р. підписаний, скріплений печатками його сторін та погоджений ТВП директора Державного департаменту надлишкового майна та земель.
Додатком № 2 до договору є двосторонній акт приймання-передачі майна замовника (обладнання базової станції-ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку RBS CHN902), за яким вказане майно передано для розміщення на об`єкті виконавця, а саме димовій трубі котельні (під розміщення антено-фідерних пристроїв базової станції) та фрагменту фундаменту труби котельні (під розміщення контейнера з обладнанням) площею 9,0 кв.м, на території військового містечка № 1 буд. № 111, розташованого за адресою: м.Чернівці, вул.Червоноармійська,41, збудованому в 1989 році (а.с.15).
Матеріалами справи підтверджено, що сторони продовжували строк дії договору №20 ДДММЗ від 14.05.2009р. шляхом підписання додаткових угод до нього (а.с.18-21).
Так, в додатковій угоді № 5 від 06.05.2016р. встановлено строк дії договору № 20 ДДММЗ від 14.05.2009р. по « 09» травня 2017 року (а.с.21 на звороті).
В подальшому, додаткові угоди щодо продовження дії договору№ 20 ДДММЗ від 14.05.2009р. сторонами не укладались.
Відтак, 09.05.2017р. договір з розміщення та зберігання обладнання операторів телекомунікацій на об`єктах Міністерства оборони України (м. Чернівці, військове містечко №1, будівля №111, військова частина НОМЕР_1 ) № 20 ДДММЗ від 14.05.2009р. припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
Разом з тим, суду не надано доказів того, що відповідач протягом двох тижнів після припинення дії договору здійснив демонтаж та вивіз майно з об`єкту позивача.
Причиною виникнення спору у даній справі слугувало питання щодо наявності чи відсутності підстав для спонукання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем нерухомим майном об`єктами будівлі №111 військового містечка №1, яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 41 (колишня вул.Червоноармійська), шляхом демонтажу обладнання базової станції ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку.
При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.
Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 Цивільного кодексу України).
З аналізу матеріалів судової справи колегія судів встановила, що укладений між КЕВ м.Чернівці та ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», правонаступником якого є ПрАТ Київстар, договір з розміщення та зберігання обладнання операторів телекомунікацій на об`єктах Міністерства оборони України (м. Чернівці, військове містечко №1, будівля №111, військова частина НОМЕР_1 ) за №20 ДДММЗ від 14.05.2009р. (зі змінами та доповненнями) припинив свою дію 09.05.2017р.
Відповідно до положень п.п. 2.5, 6.7 договору припинення його дії є підставою для демонтажу та вивезення майна відповідачем, відповідно, забезпечення власнику майна можливості безперешкодно користуватись ним.
Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 Цивільного кодексу України).
У відповідності до приписів статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.
Такий захист не пов`язаний із захистом від порушень, які пов`язані із позбавленням володіння майном.
Позивачем негаторного позову може бути власник або законний володілець, у якого знаходиться майно і щодо якого відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійснені його законного права користування чи розпорядження майном.
Згідно з приписами статті 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
Відповідно до ст. 3 Закону України Про Збройні Сили України, п. 3 Положення Про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади та головним органом у сфері оборони і військового будівництва, а КЕВ міста Чернівці є його структурним підрозділом та являється органом влади на місцях у системі Збройних Сил України, на балансі якого перебувають військове майно та покладено відомчий контроль за його використанням.
Згідно ст. 1 Закону України «Про равовий режим майна у Збройних силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 3 Закону України «Про равовий режим майна у Збройних силах України»).
Матеріали справи містять копії державного акту на право користування землею від 01.03.1980р. та плану-схеми земельної ділянки, на якій розташовані будівлі КЕВ м.Чернівці, що перебувають на його балансі та обліку (а.с.102-107).
Судом встановлено, що будівля №111 військового містечка №1 (труба котельні) на якій знаходиться обладнанням відповідача, закріплене за КЕВ м. Чернівці на праві оперативного управління.
Колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що припинення дії договору №20 ДДММЗ від 14.05.2009р. є підставою для припинення прав та обов`язків сторін, їх взаємних зобов`язань за цим договором, а саме повернення майна та вивезення обладнання відповідачем за вимогою позивача для можливості безперешкодного користування власником своїм майном на свій розсуд.
Згідно з вищенаведеними правовими нормами суд першої інстанції обгрунтовано й підставно задоволив позовні вимоги та зобов`язав ПрАТ Київстар усунути перешкоди в користуванні Квартино-експлуатаційним відділом м. Чернівці нерухомим майном об`єктами будівлі № 111 військового містечка № 4, яке розташовано за адресою: м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 41, шляхом демонтажу обладнання базової станції ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку.
При цьому, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, обгрунтовано виходив з того, що майно, про усунення перешкод у користуванні яким заявлено даний позов, є військовим майном, знаходиться у державній власності та закріплене за КЕВ м. Чернівці, відповідно даний позов спрямований на захист інтересів держави в особі структурного підрозділу органу державної виконавчої влади Міністерства оборони України.
Колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача про неналежну участь прокурора у даному спорі, враховуючи те, що відповідно до ст.29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. Для участі у справі, провадження в якій уже порушено, прокурор подає до господарського суду відповідну заяву.
Аналогічно пункт 2 частини 6 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що прокурор може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів держави.
У повідомленні про вступ у справу від 24.07.2017 р. № 02-1915 вих.17 заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону зазначив, що предметом позовних вимог є нерухоме майно, що є державною власністю та знаходиться у сфері управління Міністерства оборони України, у зв`язку з чим порушено майнові інтереси держави (а.с.67).
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні.
Судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.
Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 10.10.2017р. у справі № 926/2228/17, апеляційну скаргу без задоволення.
Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.
судді Хабіб М.І.
Юрченко Я.О.