ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа № 917/892/17

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

від позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю № 2-459 від 28.12.2016);

від відповідача - не прибув;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 селищної ради (вх. №3086 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2017 у справі № 917/892/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", 03065, м. Київ, проспект Космонавта Комарова, 44

до Диканського комбінату комунальних підприємств, 38500, Полтавська область, смт. Диканька, вул. Гоголя, 2

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області, 38500, Полтавська область, смт. Диканька, вул. Незалежності,133

про стягнення 612 780,56 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 28 серпня 2017 року у справі № 917/892/17 (суддя Гетя Н.Г.) позов задоволено частково; припинено провадження в частині стягнення 15 656,59 грн основного боргу; стягнуто з Диканського комбінату комунальних підприємств (38500, Полтавська область, смт. Диканька, вул. Гоголя, 2; код ЄДРОПУ 32546679) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (03065, м. Київ, проспект Космонавта Комарова, 44; ) 525 082,49 грн основного боргу, 47 644,65 грн пені, 5 488,68 грн 3% річних, 18 908,15 грн інфляційних втрат та 8956,86 грн судового збору.

ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області з вказаним рішенням суду в частині задоволення позовних вимог не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його в даній частині скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 29.11.2017.

Від Диканського комбінату комунальних підприємств (відповідача у справі) надійшов відзив (вх. 11752 від 17.11.2017) на апеляційну скаргу, в якому він вважає оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права. Просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржуване рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 задоволено клопотання ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у справі № 917/892/17, яке відбудеться 29.11.2017 об 10:00 год. в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в залі судового засідання №105.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2017 задоволено клопотання Диканського комбінату комунальних підприємств про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у справі № 917/892/17, яке відбудеться 29.11.2017 об 10:00 год. в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в залі судового засідання №105.

Від заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 селищної ради надійшло клопотання (вх. 12134 від 27.11.2017), в якому просить суд відкласти розгляд апеляційної скарги. В обґрунтування клопотання зазначає, що в період з 28.11.2017 по 29.11.2017 Асоціація міст України в м. Києві проводить Міжнародний саміт мерів, присвячений інноваціям та технологіям. Повідомляє, що для участі в саміті буде відряджений працівник ОСОБА_2 селищної ради, який здійснює представництво ради в даній справі. Враховуючи наведене, просить відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника. На підтвердження зазначених обставин надано копію листа - запрошення на саміт.

Від відповідача у справі надійшла заява (вх. 12135 від 27.11.2017), в якій він просить суд відкласти судове засідання по справі № 917/892/17 у зв'язку з перебуванням у щорічній відпустці уповноваженого представника Диканського комбінату комунальних підприємств. На підтвердження зазначених обставин надано копію наказу про надання відпустки.

Від ПАТ "Укртрансгаз" надано відзив (вх. 12230 від 28.11.2017) на апеляційну скаргу, в якому він вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а вимоги скарги безпідставними та наводить доводи на підтвердження своєї позиції у справі.

В судове засідання 29.11.2017 ані до Харківського апеляційного господарського суду ані до Господарського суду Полтавської області (якому доручено забезпечити проведення відеоконференції за клопотаннями третьої особи та відповдіача) заявник апеляційної скарги (третя особа) та відповідач уповноважених представників не направили, про причини неявки зазначили у клопотанні та заяві про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 29.11.2017 до Харківського апеляційного господарського суду прибув представник позивача, який з приводу заявлених клопотань заперечував. Зазначив, що вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, розглянувши клопотання відповідача та третьої особи, дійшла висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про прийняття апеляційної скарги до розгляду винесена апеляційним господарським судом 20.10.2017. Пунктом 5 резолютивної частини ухвали попереджено сторін, що у разі неявки їх представників до судового засідання справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 та від 17.11.2017 задоволено клопотання апелянта та відповідача про участь їх представників в судовому засіданні 29.11.2017 в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Полтавської області. Пунктом 4 резолютивної частини вказаних ухвал сторони також попереджено, що у разі неявки їх представників до судового засідання справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

З моменту винесення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду в судовому засіданні минуло більше місяця. Судова колегія вважає, що сторони мали достатньо часу для підготовки до судового засідання. Матеріали справи містять повідомлення про вручення поштових відправлень, які свідчать про отримання ухвал Харківського апеляційного господарського суду про призначення скарги до розгляду та задоволення клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

У п. 3.9.2. постанови пленуму ВГС України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано господарським судам наступні роз'яснення: у випадку нез'явлення в засідання суду представників обох сторін або однієї із них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, попередження їх ухвалами Харківського апеляційного господарського суду про те, що у разі неявки представників справа може бути розглянута за наявними матеріалами судова колегія вважає, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав. Судова колегія звертає увагу на те, що судом задоволені клопотання про участь в судовому засіданні представників відповідача та апелянта в режимі відеоконференції, явка представників апелянта та третьої особи не визнавалась обов'язковою. Сторони мали достатньо часу для підготовки до засідання та можливість подати письмові пояснення, заперечення та доводи в обґрунтування своєї позиції у справі, а також забезпечити явку інших представників як з числа своїх працівників так і за довіреністю. Також, судова колегія враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої справу має бути розглянуто протягом розумного строку. Крім того, відповідачем та апелянтом не надано доказів, що відсутність їх представників перешкоджатиме розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія відмовляє у задоволенні клопотань апелянта та відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 29.11.2017 представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні. Оскаржуване рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін. Вважає, що місцевим господарським судом при розгляду справи дотримано норми процесуального та матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача у справі в межах ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Публічним акціонерним товариством ""Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (Теплопостачальна організація, Позивач по справі) та ОСОБА_2 комбінатом комунальних підприємств (Споживач, Відповідач по справі) 31.10.2016 укладений Договір № НОМЕР_1 купівлі-продажу теплової енергії (далі -Договір).

Згідно умов Договору Теплопостачальна організація зобов'язується у період дії цього Договору постачати Споживачеві теплову енергію (теплоносії) в потрібних йому обсягах, а Споживач в свою чергу - прийняти і оплатити теплову енергію (її виробництво, транспортування, постачання) за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. Договору).

Тариф на теплову енергію для підприємства Позивача встановлений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 №989 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ "Укртрансгаз" та становить за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень 2017 року - 947,50 грн./Гкал. (без ПДВ).

Позивачем на виконання умов даного договору з жовтня 2016 року по квітень 2017 року надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 936 468,45 грн: в жовтні 2016 року - на суму 39 105,98 грн, в листопаді 2016 року - на суму 160 610,35 грн, в грудні 2016 року - на суму 201 170,55 грн, в січні 2017 року - на суму 242 285,60грн, в лютому 2017 року - на суму 192 971,64 грн, в березні 2017 року - на суму 98 368,69 грн, в квітні 2017 року - на суму 1 955,64 грн.

Надання послуг за Договором підтверджується двостороннє підписаними без зауважень та скріпленими печатками підприємств, Актами приймання-передачі теплової енергії від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 31.12.2016, від 31.01.2017, від 28.02.2017, від 31.03.2017 та від 14.04.2017 відповідно.

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялись Рахунки-фактури №91 від 31.10.2016, №102 від 30.11.2016, №118 від 31.12.2016, №129 від 31.01.2017, №142 від 28.02.2017, №153 від 31.03.2017, №164 від 14.04.2017.

Згідно з п. 5.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для проведення розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії (п.п. 5.4. Договору).

Відповідно до п.5.6. Договору Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на поточний рахунок Теплопостачальної організації вартість - теплової енергії, визначеної в рахунку та акті приймання - передачі.

Позивач зазначив, що відповідач розрахувався за надані за договором послуги частково, а саме в сумі 395 729,37 грн, оплата здійснена лише за надані послуги у жовтні, листопаді та грудні (частково) 2016, на підтвердження вказаних осбавин надав Акт звірки розрахунків за період з 01.12.2016 по 21.04.2017.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі. В позові просить суд стягнути з відповідача: 540739,08 грн основного боргу за грудень 2016- квітень 2017; 47644,65 грн - пені; 5 488,68 грн 3 % річних; 18908,15 грн інфляційні втрати.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині 15656,59 грн у зв'язку з їх сплатою відповідачем. Отже, предмет спору в цій частині відсутній. В решті вимог, суд колегія дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог, тому прийняв рішення про їх задоволення.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з п.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом Договір купівлі-продажу № від 31.10.2016, на підставі якого здійснювалась поставка теплової енергії є чинним, доказів визнання його недійсним чи розірвання відповідачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем поставлялась теплова енергія до внутрішньобудинкової системи будинків вказаних в Договорі (копія схеми в матеріалах справи), а далі теплова енергія на підставі договорів укладених між відповідачем та власниками квартир постачалась безпосередньо власнику квартири.

Перевіривши розрахунок вимог в частині основного боргу судова колегія вважає, що він відповідає умовам договору і підтверджений матеріалами справи в розмірі 525082,49 грн основного боргу за грудень 2016- квітень 2017 року. Враховуючи викладене, рішення господарського суду Полтавської області в цій частині підлягає залишенню без змін.

Щодо вимог в частині 15656,59 грн у зв'язку з встановленням місцевим господарським судом факту їх сплати відповідачем, який підтверджується наявними у справі належними доказами, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції правомірно припинив провадження у справі в цій частині на підставі п.1-1 статті 80 ГПК України.

Згідно пункту 1-1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Щодо вимог в частині пені, інфляційних та 3% річних, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5.6. Договору Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на поточний рахунок Теплопостачальної організації вартість - теплової енергії, визначеної в рахунку та акті приймання - передачі.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст.549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Пунктом 8.3. Договору сторони погодили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 5 цього Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення та задоволених місцевим господарським судом вимог щодо 47644,65 пені; 5488,68 грн - 3% річних, 18908,15 грн втрат від інфляції, судова колегія дійшла висновку, що він відповідає умовам договору, чинного законодавства та є арифметично вірним, а періоди нарахування правомірні.

З урахуванням викладеного в цій частині рішення господарського суду Полтавської області, за висновком колегії суддів апеляційного господарського суду є законним та обґрунтованим.

Судова колегія вважає доводи апелянта про те, що відповідач не є балансоутримувачем будинків вказаних у Договорі безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, Рішенням ОСОБА_2 селищної ради №3 від 27.04.2017 затверджено звіт фінансово-господарської діяльності Диканського ККП за 2016рік, відповідно до якого Диканського ККП є балансоутримувачем 41 багатоквартирного будинку, в тому числі і будинків указаних в Договорі.

Крім того, в мотивувальній частині рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №01/56-рш від 27.06.2017, також встановлено факт, що відповідач є балансоутримувачем зазначених у Договорі будинків.

В матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані докази того, що вказані будинки списані з балансу відповідача відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 20.04.2016 № 301 "Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків", а саме: рішення про списання будинків з балансу, акт списання.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що саме відповідачем укладався Договір про купівлю-продаж теплової енергії і саме він брав на себе зобов'язання сплачувати за надані послуги.

Відповідно до статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

На виконання договору між позивачем та відповідачем щомісячно підписувались акти прийому-передачі теплової енергії, копії яких наявні в матеріалах справи.

Перевіривши твердження апелянта про порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, яке, на думку апелянта, полягає у незастосуванні місцевим господарським судом до спірних правовідносин статті 607 ЦК України, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Однак, судова колегія зазначає, що укладаючи договір, відповідач прийняв на себе певні обов'язки. Договір не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Крім того, відповідачем вчинялись дії, які підтверджують схвалення правочину. Так, як встановлено вище, відповідач підписував акти приймання -передачі теплової енергії, акти звірки розрахунків, здійснював часткову оплату за Договором. Навіть під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 15656,59 грн., що зумовило припинення провадження у справі в цій частині.

Крім того, зазначена апелянтом норма права передбачає припинення зобов'язання у зв'язку з неможливістю його виконання у разі наявності обставини, за яку жодна із сторін не відповідає. Такими обставинами можуть бути, наприклад, юридичні: у разі заборони проведення товарообмінних бартерних операцій у галузі зовнішньої економічної діяльності з товарами (роботами, послугами), перелік яких визначається КМ України; а також фактичні, наприклад, загибель внаслідок пожежі індивідуально визначеної речі, яку боржник зобов'язаний передати кредиторові. Однак, в останньому випадку припиняється обов'язок передачі речі, однак може виникнути обов'язок відшкодувати збитки. Від наведених випадків слід відрізняти наслідок, встановлений ч. 1 статті 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідачем не надано доказів наявності обставин, передбачених статтею 607 ЦК України, яку він вважає повинен був застосувати суд першої інстанції. Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апелянт вільно на власний розсуд тлумачить норми матеріального права.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не застосовано правову позицію Верховного Суду України у справі № 3-1675гс16 від 01.11.2016 судова колегія вважає безпідставним.

Однак, у вказаній апелянтом справі мали місце наступні обставини: було повідомлено про розірвання договорів між відповідачами і кінцевими споживачами у зв'язку зі змінами в законодавстві; позивач не виставляв відповідачу рахунки на оплату таких послуг за заявлений період; балансоутримувачем об'єкта є інша ніж відповідач особа.

Отже, обставини справи, на правову позицію Верховного Суду України, в якій посилається апелянт є іншими, ніж у даній справі, що виключає можливість її застосування у даній справі.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному дослідженні всіх обставин справи, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому вона залишається без задоволення.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись, ст. ст. 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2017 у справі № 917/892/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 04.12.17

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Лакіза В.В.