ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Справа № 911/2762/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мантінга Україна»

до дочірнього підприємства «Рітейл Іст»

про стягнення 2 142,71 грн.

за участю представників сторін:

позивач - Бірюк М.М., предст. за дов. від 17.03.2017;

відповідач - 1) Кара Л.В., предст. за дов. від 21.11.2017;

2) Потапенко С.М., предст. за дов. від 16.05.2017.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Мантінга Україна» (позивач) до дочірнього підприємства «Рітейл Іст» (відповідач) про стягнення 2 142,71 грн., які складаються з 1948,42 грн. основного боргу, 40,36 грн. 3% річних, 153, 93 грн. інфляційних втрат, а також судових витрат: 1600,00 грн. судового збору та 3000,00 грн. адвокатських послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.09.2017 порушено провадження у справі № 911/2762/17 та призначено до розгляду на 23.10.2017.

23.10.2017 через канцелярію суду позивачем подано заяву, на виконання ухвали суду від 15.09.2017, відповідно до якої уточнено прохальну частину позовної заяви, яка долучена до матеріалів справи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, про що подав письмовий відзив на позов, в якому також зазначив на неспіврозмірність заявлених позивачем до стягнення адвокатських витрат.

В судовому засіданні 23.10.2017 було оголошено перерву до 13.11.2017, про що сторони повідомлені під розписку в бланку оголошення перерви.

13.11.2017 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням поданого відповідачем відзиву щодо невизнання суми боргу, а також докази сплати адвокату додатково 1200,00 грн. на підставі укладеного Договору № 03 від 16.03.2017 та акт здачі приймання наданої правової допомоги, які приєднані до матеріалів справи.

На підставі ухвали суду від 13.11.2017 було продовжено строк вирішення спору та оголошено в судовому засіданні перерву до 27.11.2017.

27.11.2017 позивачем подані додаткові пояснення заявленої суми боргу.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 27.11.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

01.02.2016 між ТОВ «Матінга України» (постачальник) та ДП «Рітейл Іст» (покупець) було укладено Договір № РІ032592, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності із замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим Договором, прийняти та оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, постачальник поставив, а покупець прийняв товар на підставі видаткової накладної № РН-0008737 від 15.04.2016 р. на суму 441,60 грн.; видаткової накладної № РН-0009906 від 06.05.2016 р. на суму 219,00 грн.; видаткової накладної № РН-0013216 від 15.07.2016 р. на суму 1081,80 грн.; видаткової накладної № РН-0017144 від 29.09.2016 р. на суму 862,80 грн.; видаткової накладної № РН-0017167 від 30.09.2016 р. на суму 1081,80 грн.; видаткової накладної №РН-0006383 від 18.03.2016 р. на суму 1128,60 грн.; видаткової накладної №РН-0006176 від 18.03.2016 р. на суму 1128,60 грн.

При цьому, як зазначив позивач, на підставі акту від 18.03.2016 згідно видаткової накладної №РН-0006176 від 18.03.2016 р. недопоставлено товарів на загальну суму 207,60 грн., а тому сума товару згідно зазначеної накладної склала 921,00 грн.

Таким чином, загальна сума поставленого товару ТОВ «Мантінга Україна» відповідачу на виконання умов Договору поставки товарів, склала 5 736, 60 грн.

Згідно п. 3.7.1 Договору, у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продажу у роздрібній мережі покупця для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності, або товар виявився не якісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік торгівельних точок з яких постачальник зобов'язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар.

Покупець оформляє повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів (п. 3.7.2).

Як вбачається з видаткових накладних на повернення, поданих позивачем через канцелярію суду 13.11.2017 було повернуто товар на загальну суму 1578,48 грн.

Разом з тим, відповідно до Договору № РРІ032593 про надання рекламних послуг від 01.02.2016 року, укладеного між сторонами спору, відповідач надав ТОВ «Мантінга Україна» рекламних послуг на загальну суму 344, 21 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), при цьому вказана сума боргу ТОВ «Мантінга Україна» перед відповідачем в сумі 344,21 грн. за рекламні послуги за взаємною згодою сторін була погашена шляхом зарахуванням однорідних вимог на загальну суму 344,21 грн.

Також відповідачем було частково сплачено суму боргу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Мантінга Україна» на загальну суму 1865,49 грн., що підтверджується банківською випискою (копія в матеріалах справи), а тому з урахуванням викладеного, як зазначив позивач, за ДП «Рітейл Іст» перед ТОВ «Мантінга Україна» наявний борг за поставлений товар відповідно до Договору поставки товарів № РВ032592 від 01.02.2016 р. в розмірі 1 948,42 грн., що також підтверджується актом звірки розрахунків станом на 07.11.2017, підписаним та скріпленим печатками підприємств.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 7.9 Договору, оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 30 (тридцять днів) після реалізації товару.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт отримання товару, за який відповідач в повному обсязі не розрахувався та доказів повернення товару не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 948,42 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 40,36 грн. 3% річних (з 31.12.2016 по 08.09.2017) та 153, 93 грн. інфляційних втрат (з січня 2017 по липень 2017).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши правильність зазначених позивачем періодів та розрахунків, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», встановив, що заявлена до стягнення сума 3% річних в розмірі 40,36 грн. та 153,93 грн. інфляційних підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 948,42 грн. боргу, 40,36 грн. 3% річних та 153,93 грн. інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Разом з тим, позивач просить судові витрати в розмірі 4200,00 грн. за оплату послуг адвоката покласти на відповідача.

Так, 16.03.2017 року між адвокатом Бірюком Миколою Миколайовичем, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури № 3916 від 26.11.2009 та ТОВ «Мантінга Україна» було укладено Договір про надання правової допомоги у господарських справах № 03, відповідно до якого адвокат бере на себе зобов'язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов'язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

У відповідності до поданих позивачем актів здачі-приймання наданої правової допомоги від 20.03.2017 та від 20.10.2017, адвокатом надано, а позивачем прийнято робіт на загальну суму 4200,00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 6632 від 24.04.2017 та № 78692239 від 20.10.2017.

Згідно статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи те, що при визначенні суми витрат на послуги адвоката, що підлягає до стягнення слід дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги, закріпленого в Правилах адвокатської етики, а саме: наявність певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, суд вирішив дослідити співрозмірність гонорару, виконаній адвокатом роботі.

Вирішуючи питання про розподіл таких витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Аналогічні положення викладені у п.6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Враховуючи те, що отримання позивачем юридичних послуг, пов'язаних з представленням інтересів останнього, не є обов'язковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права, а вибір конкретного адвоката, який представлятиме його інтереси є його особистим правом; беручи до уваги ціну позову - 2142,71 грн., тривалість розгляду і незначну складність справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 4 200,00 грн. є неспіврозмірними та завищеними.

Дослідивши матеріали справи, а також враховуючи вищезазначені приписи законодавства України, суд дійшов висновку про зменшення вищезазначеної суми до 1200 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Рітейл Іст» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, кімн. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мантінга Україна» (02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 114-а, ) - 1 948 (одну тисячу дев'ятсот сорок вісім) грн. 42 коп. боргу, 40 (сорок) грн.36 коп. 3% річних, 153 (сто п'ятдесят три) грн.93 коп. інфляційних втрат, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору, 1200 (одну тисячу двісті) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 04.12.2017

Суддя О.В. Щоткін