ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.2017 Справа № 904/9374/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії у розмірі 47 476,25 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №319 від 11.07.17р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 13.11.17р.;

- ОСОБА_3, довіреність від 13.11.17р

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства» Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач) 36 327, 10 грн. вартості спожитої активної електричної енергії, 2 310, 95 грн. 3% річних, 4 828, 11 грн. інфляційних, 1 839, 79 грн. пені, 2 170, 30 грн. заборгованості за перевищення погоджених договірних величин споживання електричної енергії, а всього суму 47 476, 25 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії №6 від 25.10.2008 року.

Відповідач надав відзив на позов, за змістом якого посилається на важкий фінансовий стан підприємства, а також просить суд зменшити розмір пені на 50% та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення розміру основного боргу на 6 місяців рівними частками, починаючи з грудня 2016 року

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

25.10.2008 року між постачальником (позивачем) та споживачем (відповідачем) було укладено договір №6 про постачання електричної енергії (далі - Договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору ( розділ 1 Договору)

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Додатком 3 до Договору передбачено порядок розрахунків за поставлено електричну енергію.

Відповідно до п. 1 Додатку № 3 до Договору розрахунковим періодом встановлюється місяць, а саме: з 25 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пунктом 4.3 Додатку № 3 до Договору встановлено, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті відповідачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1 - 4.1.7 Додатку та підтверджуються «ОСОБА_4 прийняття - передавання товарної продукції» за формою, що є додатком до Договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Пунктом 2.2. Додатку № 3 до Договору зазначено, що оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання відповідачу додаткових послуг, суми завданих відповідачем збитків тощо) згідно з умовами Договору, здійснюється на рахунки постачальника, зазначені у розділі 10 Договору, на підставі самостійно отриманих у позивача рахунків протягом п'яти операційних днів з дня їх отримання.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач протягом періоду з листопада 2016 року по серпень 2017 року поставив відповідачу активну електричну енергію, за яку відповідач не розрахувався, у звязку із чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту активну електричну енергію у розмірі 36 327, 10 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

За умовами пункту 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 13.01.17р. по 02.06.17р. у розмірі 1 839, 79 грн., 3% річних за період з 13.01.17р. по 05.10.17р. у розмірі 2 310, 95 грн., а також інфляційні за період з січня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 4 828, 11 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх вірно розрахованими. Між тим, з приводу заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені суд зазначає наступне. Відповідно до п.3.17.4 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Враховуючи важкий фінансовий стан підприємства, на який посилається відповідач в обґрунтування заяви про зменшення розміру пені, господарський суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір пені на 50% від належної до стягнення суми, що буде становити суму 919, 90 грн., а у стягненні решти - відмовити. Заявлені ж до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік відповідач не пізніше 1 жовтня поточного року надає позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою Додатку «Обсяги постачання електричної енергії споживачу субспоживачам.

Додатком №1 до Договору №6 від 25.10.2008 сторонами погоджено обсяги постачання електричної енергії ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги» на 2016 та на 2017 рік відповідно.

Згідно із п.4.4 ПКЕЕ споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Даним правом відповідач не скористався.

У випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за рорахунковий період споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини (п. 4.2.2 Договору, п. 5 Додатку 3 до Договору).

На підставі п. 6.13 - 6.16 ПКЕЕ та приписів пункту 5.1. Договору визначено фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу електричної енергії, також визначено відповідно законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини та обсягом договірної величини електричної енергії.

Відповідно до п. 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених становою НКРЕ від 31.07.1996р., споживач метричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Згідно з наданими постачальнику актами про використану електричну енергію, споживачем було перевищено погоджену договірну величину споживання електричної енергії у період:

- травень 2017 на 872 кВт*год., (погоджено 722 кВт*год - спожито 1594 кВт*год);

- червень 2017 на 269 кВт*год., (погоджено 613 кВт*год - спожито 882 кВт*год)

Позивачем виставлено на оплату відповідачу рахунки на оплату коштів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії на загальну суму 2 170, 30 грн., які не сплачені відповідачем.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Разом з тим, враховуючи майновий стан позивача та відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду в порядку п.6 ч.1 ст.83 ГК України в частині стягнення основного боргу на суму 36 327, 10 грн. строком на 3 місяці зі сплатою щомісячними рівними платежами у розмірі 12 109, 03 грн., а останній платіж у розмірі 12 109, 04 грн.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-33, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства» Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (49005, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ) вартість спожитої активної електричної енергії у розмірі 36 327, 10 грн., 910, 90 грн. пені, 2 310, 95 грн. 3% річних, 4 828, 11 грн. інфляційних, 2 170, 30 грн. заборгованості за перевищення погоджених договірних величин споживання електричної енергії, 1 600, 00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду у справі №904/9374/17 в частині стягнення основного боргу у розмірі 36 327, 10 грн. строком на 3 місяці, згідно наступного графіку:

№ДатаСума до сплати
1. грудень 2017 року12 109, 03 грн.
2. січень 2018 року12 109, 03 грн.
3. лютий 2018 року12 109, 03 грн.
Всього 36 327, 10 грн

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.11.2017

Суддя ОСОБА_4