УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.11.2017Справа №910/21303/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Предіум Форест»
до1) Державного підприємства «Сетам» 2) Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк» 3) Відділу примусового виконання зобов'язань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання недійсними результатів проведення електронних торгів, визнання недійсним акту та скасування рішення про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Предіум Форест» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Сетам», Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк» та Відділу примусового виконання зобов'язань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсними результатів проведення електронних торгів, визнання недійсним акту та скасування рішення про державну реєстрацію.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Предіум Форест» позовна заява про визнання недійсними результатів проведення електронних торгів, визнання недійсним акту та скасування рішення про державну реєстрацію не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 1 січня 2017 року - 1 600,00 грн.

Як зазначено в п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру, що надійшли у 2017 році, становить 1 600,00 грн., майнового характеру - не менше 1 600,00 грн. та не більше 240 000,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогами про:

- визнання недійсними результатів проведення електронних торгів із продажу майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Предіум Форест», що відбулись 18.11.2016 р., організатором яких є Державне підприємство «Сетам»;

- визнання недійсним акту №48637889/8 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 05.12.2016 р.;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33570872 від 26.01.2017 р. 10:56:58, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 18713735 від 26.01.2017 р. 10:20:31.

Тобто, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Абзацом 1 п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, при зверненні з даним позовом до суду позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 800,00 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

Проте, в якості доказу сплати судового збору позивачем подано квитанцію №ПН9210 від 22.11.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн., що є сумою меншою, ніж належні до сплати 4 800,00 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 р. у справі №5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов