ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" листопада 2017 р.Справа № 916/2499/17

за позовом Державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою";

до відповідача: Селянське (фермерське) господарство "Олеся"

про стягнення 22290,17 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - по довіреності № ААА0000437 від 18.09.2017р.;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянське (фермерське) господарство "Олеся" про стягнення 22290,17грн., з яких 17169,93грн. основна заборгованість, 2373,68-пеня, 2268,15грн.-інфляційні, 478,41грн. 3% річних, внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів №951 від 02.11.2016р.

Ухвалою суду від 19.10.2017 року порушено провадження у справі № 916/2499/17 та призначено справу до розгляду.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.11.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області - Організатором та Державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «Одеський інститут землеустрою») Виконавцем був укладений договір № 315 на підготовку лотів та проведення земельних торгів від 28 квітня 2016 року.

Умовами вищевказаного договору (п.2) передбачено проведення торгів за рахунок Виконавця з наступним відшкодуванням витрат переможцем земельних торгів.

Рішенням організатора земельних торгів (наказ про проведення земельних торгів у формі аукціону від 22 вересня 2016 р. № 15-7784/13-16-СГ) була визначена дата проведення земельних торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва окремими лотами - 02 листопада 2016 року. Зокрема за лотом № 789 (загальноукраїнський номер лоту № 11252 аукціон № 6014) - право оренди на земельну ділянку площею 37,3501 га, кадастровий номер :01:002:0104, розташованої на території Одеської області, Біляївського району, Кам'янської сільської ради (за межами населеного пункту).

ДП «Одеський інститут землеустрою» як виконавець земельних торгів опублікував на офіційному веб-сайті Держгеокадастру України оголошення про проведення земельних торгів, в тому числі за лотом № 789. Серед умов проведення земельних торгів, на виконання положень договору на підготовку лотів та проведення земельних торгів від 28 квітня 2016 року № 315, в оголошенні по кожному лоту був встановлений обовязок переможця протягом трьох банківських днів сплатити витрати, здійснені на підготовку лоту та винагороду виконавця земельних торгів. Зокрема лотом №789 було зазначено „Не пізніше трьох банківських днів з дня укладання договору переможцю необхідно сплатити річну орендну плату, витрати, здійснені на підготовку лоту - 2719,93 грн. та винагороду виконавця - 14450,00 грн.».

Як стверджує позивач, ознайомившись з оголошеннями про проведення земельних торгів Селянське (фермерське) господарство «Олеся» (далі - СФГ «Олеся») 25.10.2016 р. подало виконавцю земельних торгів заяву про участь у земельних торгах з додатками на лот № 789. У заяві уповноважений представник СФГ «Олеся» підтвердив, що він ознайомлений з порядком та умовами проведення земельних торгів та зазначив, що зобовязується «...у разі визнання переможцем сплатити витрати здійснені на підготовку лоту та винагорода виконавцю».

У визначений організатором час, 02 листопада 2016 року були проведені земельні торги з продажу прав оренди на земельні ділянки, переможцем земельних торгів за лотом № 789 було визнано - СФГ «Олеся».

Відповідно до умов договору на підготовку лотів та проведення земельних торгів від 28 квітня 2016 року № 315, оголошення та умов проведення земельних торгів до протоколів був внесений пункт 7, який встановлював обовязок переможця укласти договір про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів з виконавцем земельних торгів негайно після підписання протоколу та протягом трьох банківських днів сплатити витрати, здійснені на підготовку лоту та винагороду виконавцю.

Уповноважений представник СФГ «Олеся» підписав протокол №1/789 проведення земельних торгів за лотом № 789 від 02.11.2016 р.

На виконання п. 7 вищевказаного протоколу, між СФГ «Олеся» та ДП «Одеський інститут землеустрою» був укладений договір про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів № 951 від 02 листопада 2016 року (далі - Договір).

Відповідно до Договору СФГ «Олеся» (ОСОБА_2) зобовязалося відшкодувати ДП «Одеський інститут землеустрою» (Виконавець) витрати на підготовку та проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 37,3501 га, розташованої на території Одеської області, Біляївського району, Камянської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0104, (виконання робіт із землеустрою та винагорода виконавця земельних торгів).

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що розмір витрат на підготовку та проведення земельних торгів, що підлягає відшкодуванню, становить 17 169,93 грн. (сімнадцять тисяч сто шістдесят дев'ять гривень 93 копійки), в т.ч. ПДВ 2861,65 грн., та складається з: вартості робіт із землеустрою 2 719,93 грн., в т.ч. ПДВ 453,32 грн.; розміру винагороди що становить 50% від стартової річної орендної плати за користування земельною ділянкою але не більш як 850 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та складає 14450,00 грн., в т.ч. ПДВ 2408,33 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору, СФГ «Олеся» як переможець, зобовязується внести на розрахунковий рахунок ДП «Одеський інститут землеустрою», як Виконавця земельних торгів грошові кошти, у розмірі визначеному п. 2.4. Договору протягом трьох банківських днів з дня підписання Договору.

До Договору обома сторонами був підписаний акт від 02 листопада 2016 р. Відповідно до зазначеного ОСОБА_2 не має жодних претензій по якості та обсягу наданих послуг - проведення земельних торгів за лотом № 789.

Позивач вказує, що внаслідок того, що СФГ «Олеся» не виконало своїх зобовязань за Договором в частині відшкодування Виконавцю витрат на підготовку та проведення земельних торгів (виконання робіт із землеустрою та винагороди виконавця земельних торгів), 19 грудня 2016 року відповідачу була надіслана рекомендованим листом претензія, яку згідно поштового повідомлення СФГ «Олеся» отримало 28.12.2016 р., але відповідь на претензію ДП «Одеський інститут землеустрою» отримана не була.

Отже, СФГ «Олеся» не виконало своїх зобовязань за Договором тому сума основного боргу за Договором становить 17 169,93 грн.

Крім того, позивачем нараховано 2373,68-пені, 2268,15грн.-інфляційні, 478,41грн. 3% річних.

Враховуючи невиконання грошових зобовязань за договором про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів №951 від 02.11.2016р., позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 22290,17грн., з яких 17169,93грн. основна заборгованість, 2373,68-пеня, 2268,15грн.-інфляційні, 478,41грн. 3% річних та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 134, ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами виключно на конкурентних засадах (земельних торгах).

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЗКУ земельні торги проводяться відповідно до договору між

організатором земельних торгів та їх виконавцем.

Згідно ч. 5 ст.135 ЗКУ витрати (видатки), здійснені організатором або виконавцем земельних торгів на їх проведення, відшкодовуються йому переможцем земельних торгів.

Відповідно до частин 3,4 ст. 135 ЗКУ проведення земельних торгів щодо прав на земельні

ділянки державної власності здійснюється за рішенням організатора земельних торгів органів виконавчої влади, що здійснює реалізацію права державної власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЗКУ виконавець земельних торгів після отримання документів та матеріалів на лот публікує на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що

реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оголошення із зазначенням дати

проведення торгів та переліку лотів.

Відповідно до ч. 7 ст. 137 ЗКУ особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, не пізніше ніж за три робочі дні до їх проведення подає виконавцю земельних торгів заяву про участь у земельних торгах; інформацію про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України; документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків.

Відповідно до ч. 14 ст. 137 ЗКУ земельні торги починаються з оголошення ліцитатором порядку їх проведення. Оголошуючи порядок проведення земельних торгів, на виконання вказаної норми закону, ліцитатор також зазначив «Відповідно до оголошення, умов проведення земельних торгів та договору про проведення торгів, переможець зобовязується негайно укласти договір про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів з виконавцем земельних торгів після підписання протоколу торгів та протягом трьох банківських днів сплатити витрати, здійснені на підготовку лоту та винагороду виконавцю у розмірі передбаченому в оголошенні на проведення земельних торгів.».

Відповідно до ч. 22 ст. 137 ЗКУ у процесі проведення торгів виконавець веде протокол, який підписується переможцем, ліцитатором та організатором земельних торгів або його представником негайно після закінчення торгів за лотом у двох примірниках.

Відповідно до ч. 22 ст. 137 ЗКУ у протоколі зазначаються номер лота, стартова ціна та ціна продажу лота, відомості про переможця, номери рахунків, на які переможець повинен внести кошти за придбаний лот. У разі потреби до протоколу може вноситися й інша інформація.

Частиною 20 ст. 137 ЗКУ передбачено право переможця відмовитися від підписання протоколу.

Так, судом встановлено існування заборгованості відповідача по невиконаню грошових зобовязань за договором про відшкодування витрат на підготовку та проведення земельних торгів №951 від 02.11.2016р, у звязку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 17169,93 грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Також, Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 2373,68 грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 5.2. Договору встановлена відповідальність ОСОБА_2 за порушення строків сплати винагороди Виконавцю земельних торгів - сплата додатково пені в розмірі 1% від суми невиконаного чи неналежно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

В зв'язку з порушенням строків оплати, відповідачу позивачем на суму заборгованості нарахована пеня у розмірі 2373,68 грн..

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 478,41грн. та індекс інфляції складає 2268,15грн. які підлягають стягненню.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Олеся» (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Молодіжна, 5, ) на користь Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 34, ) 17 169,93 грн. (сімнадцять тисяч сто шістдесят дев'ять гривень 93 копійки) основного боргу; 2373,68 грн. (дві тисячі триста сімдесят три гривні 68 копійок) пені; 2268,15 грн. (дві тисячі двісті шістдесят вісім гривень 15 копійок) суми інфляції та 478,41 грн. (чотириста сімдесят вісім гривень 41 копійка) трьох відсотків річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано та складено 27 листопада 2017 р.

Суддя С.В. Літвінов