ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року Справа № 912/2934/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №14-84 від 14.04.2017

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №1165 від 12.12.2016

від ВДВС: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2017

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №1415-842в від 11.08.2017 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо примусового виконання рішення суду у справі №912/2934/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", м.Світловодськ, Кіровоградська область

про стягнення 4312357,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2017 у справі №912/2934/16 (суддя Макаренко Т.В.) У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №1415-842в від 11.08.2017 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо примусового виконання рішення суду у справі №912/2934/16 - відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду вмотивована тим, що дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо винесення постанови від 31.07.2017 ВП №52370235 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду від 02.09.2016 по справі №912/2934/16 є законними та обґрунтованими, а вимоги стягувача про визнання таких дій незаконними та визнання постанови недійсною, суперечать вимогам чинного законодавства України.

Позивач (ПАТ "НАК "Нафтогаз України"), не погодившись з ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2017 у справі №912/2934/16, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що приймаючи означену ухвалу, господарським судом першої інстанції помилково розтлумачено норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, надано невірну оцінку фактичним обставинам справи та неправильно застосовано норми процесуального права, у зв'язку з чим порушено вимоги щодо законності й обґрунтованості судового рішення. Просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове рішення, яким скаргу на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52370235 задовольнити, визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52370235, яку було винесено 31.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що згідно з рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.08.2016р. у справі №912/2934/16 з боржника стягнуто 2797144,40 грн. інфляційних втрат, 223405,42 грн. 3% річних, 1291807,58 грн. пені і 64685,36 грн. судового збору, на виконання якого 02.09.2016 господарським судом видано відповідний наказ. 31.07.2017р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №52370235 прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, позивач звертає увагу на те, що судовий збір - це частина судових витрат, пов'язана з розглядом справи судом у встановленому порядку. Судовий збір не є заборгованістю за спожитий природний газ, стягнення якої підлягає зупиненню. На переконання апелянта, в межах предмету оскарження необхідно дослідити рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012, де було дано тлумачення аналогічним нормам попереднього Закону України "Про виконавче провадження" в аналогічних правовідносинах щодо зупинення виконавчого провадження відносно підприємств ПЕК. Апелянт стверджує, що законодавець розрізняє поняття заборгованості за спожитий природний газ (основного зобов'язання) та інших нарахувань, що виникають у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням боржником свого грошового зобов'язання. Вказує, що цей факт підтверджують положення статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", згідно з якими на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості. Заборгованість за спожитий природний газ відокремлена від інших нарахувань - неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань і процентів річних. Зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні за п.10 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" відбувається лише за умови стягнення основного грошового зобов'язання за договором. Така заборгованість за наказом суду у даній справі не стягується, а отже не підлягає зупиненню на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач (СП ТОВ "Світловодськпобут") у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що наведені апелянтом підстави для скасування ухвали суду першої інстанції є необґрунтованими, а сама апеляційна скарга не містить належного обґрунтування порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, чи інших доводів, які б надали підстави дійти висновків про незаконність ухвали суду та необхідність її скасування.

Відповідач вказує, що Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730 від 03.11.2016 передбачено ряд двосторонніх заходів, що спрямовані на виконання даного Закону; вважає, що СП ТОВ "Світловодськпобут" дотрималось всієї процедури проходження ряду заходів для включення до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, що виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України №1730. Ухвалою господарського суду, що оскаржується, правомірно встановлено, відповідно з Додатком до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України включено як кредиторську заборгованість, так і нараховану неустойку (штраф, пеня), інші штрафні, фінансові санкції, а також інфляційні нарахування і проценти річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нараховані на заборгованість на спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01 липня 2016 року. Звертає увагу, що постановою про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52370235, яку було винесено 31.07.2017 головним державним виконавцем не зупинено виконавчі дії у зазначеному виконавчому провадженні в частині стягнення з боржника СП ТОВ "Світловодськпобут" судового збору, таким чином, вимоги стягувача про визнання таких дій незаконними та визнання постанови недійсною суперечать вимогам чинного законодавства України.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що твердження позивача викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсності та спростовуються постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 31.07.2017. Так, відповідно до вказаної постанови від 31.07.2017 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №912/2934/16 виданого 02.09.2016 господарським судом Кіровоградської області у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Тобто, вчинення виконавчих дій з примусового виконання вказаного наказу не зупинено в частині стягнення судового збору в сумі 64685,36 грн. Вважає також безпідставним посилання апелянта на рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012, оскільки стосується конституційного звернення ТОВ "ДІД Конс" щодо офіційного тлумачення положень п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями ч.1 ст.41, ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.115 ГПК України, п.п. 1.3., 1.4. ст.1, ч.2 ст.2, абз.6 п.3.7. ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а в даному випадку державним виконавцем застосовано Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Державний виконавець просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2017 без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено із матеріалів справи, у серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" про стягнення заборгованості у сумі 4312357,41 грн., з яких: 2797144,40 грн. - інфляційних втрат, 223405,42 грн. - 3% річних, 1291807,58 грн. - пені.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.08.2016 у справі №912/2934/16 (а.с.55-57), позов задоволено повністю. Стягнуто зі Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість у сумі 4312357,41 грн., з яких: 2797144,40 грн. інфляційних втрат, 223405,42 грн. 3% річних, 1291807,58 грн. пені, а також 64685,36 грн. судового збору.

02.09.2016 на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.08.2016 у справі №912/2934/16, яке набрало законної сили 30.08.2016 господарським судом Кіровоградської області видано відповідний наказ (а.с.59).

28.09.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№52370235) з виконання наказу №912/2934/16, виданого 02.09.2016 господарським судом Кіровоградської області (а.с.86).

06.10.2016 постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 приєднано ВП№52370235 до зведеного виконавчого провадження №45611726, яке веде Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.88).

31.07.2017 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №912/2934/16, виданого 02.09.2016 господарським судом Кіровоградської області, про стягнення зі Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість у сумі 4312357,41 грн., з яких: 2797144,40 грн. інфляційних втрат, 223405,42 грн. 3% річних, 1291807,58 грн. пені, а також 64685,36 грн. судового збору у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Постанова прийнята з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження".

18.08.2017 на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (№1415-842в від 11.08.2017) на дії органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду у справі №912/2934/16, в якій скаржник просив:

- прийняти скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52370235;

- скаргу задовольнити в повному обсязі, визнати незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52370235;

- визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52370235, яку було винесено 31.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3

Приймаючи оскаржену ухвалу, господарський суд Кіровоградської області виходив із того, що метою Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є врегулювання всієї існуючої заборгованості (шляхом зменшення, реструктуризації та списання), яка виникла за спожиті енергоносії до 1 липня 2016 року. а тому є правомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП "52370235 від 31.07.2017 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 02.09.2016 у справі №912/2934/16 з посиланням на п.10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду в силу наступного.

Згідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення визначений Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. №1730-VIIІ (надалі також Закону України №1730-VIIІ), який набрав чинності 30.11.2016, згідно із ст. 1 якого учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України №1730-VIIІ частину 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, доповнено пунктом 10, а також доповнено вказану статтю частиною четвертою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", підставою для зупинення вчинення виконавчих дій є включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

В свою чергу в ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1730-VIII).

Відповідно до статті 2 Закону України №1730-VIIІ його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону України №1730-VIIІ визначено порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості. Згідно з частиною 1, 2 цієї норми для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України №93 від 21.02.2017 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та користування зазначеним реєстром, відповідно до пункту 4 якого формування та ведення реєстру здійснюється Мінрегіоном шляхом: збирання та оброблення інформації про підприємства; внесення даних до реєстру та змін до них, а також виключення таких даних з реєстру.

Відповідно до пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України №93 у реєстрі зазначаються дані про підприємство, зокрема, інформація щодо обсягу нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №157 від 26.06.2017 Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (а.с.92).

Додатком до вказаного Наказу є Перелік суб'єктів господарювання до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (а.с.93).

Із цього Додатку вбачається, що до нього включено як кредиторську заборгованість, так і нараховану неустойку (штраф, пеня), інші штрафні, фінансові санкції, а також інфляційні нарахування і проценти річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Частиною 3 статті 7 Закону України №1730-VIII встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, метою Закону України №1730-VIII є врегулювання всієї існуючої заборгованості (шляхом зменшення, реструктуризації та списання), яка виникла за спожиті енергоносії до 1 липня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, а саме з рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2016 та наказу суду від 02.09.2016 на примусове виконання означеного рішення, стягувачем за даним наказом є - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", боржником є - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", заборгованість, яка була предметом розгляду справи №912/2934/16 та стягнута за рішенням суду пеня, три проценти річних та інфляційні втрати нараховані за період з січня 2014 року по березень 2014 року та з жовтня 2014 року по грудень 2014 року, тобто на заборгованість, яка виникла до 01 липня 2016 року.

Щодо доводів позивача про необхідність врахування тлумачень, які були надані у рішенні Конституційного суд України від 12.12.2012 №18-рп/2012, нормам попереднього Закону України "Про виконавче провадження" в аналогічних правовідносинах щодо зупинення виконавчого провадження відносно підприємств ПЕК, то колегія суддів погоджується з тим, що внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Тому за аналогією, оскільки у даному спорі судом встановлено, що заборгованість відповідача підлягає врегулюванню за Законом №1730-VIII, це є підставою для зупинення відповідного виконавчого провадження з примусового стягнення цієї заборгованості. При цьому посилання позивача про те, що поняття заборгованості за спожитий природний газ чітко відокремлене від інших нарахувань - неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних відхиляється судом як власне помилкове трактування положень статті 7 Закону №1730-VI без системного зв'язку з іншими нормами цього Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови ВП №52370235 від 31.07.2017 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 02.09.2016 у справі №912/2934/16 з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженої у справі ухвали суду немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2017 у справі №912/2934/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.11.2017.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.О. Чимбар