ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р.Справа № 916/1502/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участю представників сторін:

Від прокуратури - ОСОБА_1, довіреність № 035593, від 07.09.15;

від Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області - ОСОБА_2, довіреність № 31-15-0.6-8123/2-17, від 21.07.17;

від ПП "Автосервіс" - ОСОБА_3, довіреність № б/н, від 03.08.17;

від ПП "Автосервіс" - ОСОБА_4, довіреність № б/н, від 16.08.17;

від Котовського професійний ліцей м.Котовськ - ОСОБА_5, договір на надання правової допомоги № 18, від 16.08.17;

від Котовського професійний ліцей м.Котовськ - ОСОБА_6, довіреність № б/н, від 03.08.17;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року

по справі №916/1502/17

за позовом: Керівника Котовської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до відповідача-1: Державного навчального закладу "Котовський професійний ліцей", м.Подільськ

до відповідача-2: Приватного підприємства "Автосервіс", м.Подільськ

про визнання недійсним договору,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного навчального закладу „Котовський професійний ліцей (далі ДНЗ «Котовський професійний ліцей») та Приватного підприємства „Автосервіс (далі ПП «Автосервіс») про визнання недійсним договору про надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур №2 від 04.02.2016, укладеного між Державним навчальним закладом „Котовський професійний ліцей та Приватним підприємством „Автосервіс; та зобовязання Приватного підприємства „Автосервіс звільнити займану ним земельну ділянку площею 16 га на території м. Подільськ біля пров. Жуковського (для навчально-дослідницьких цілей) загальною вартістю 228156,64грн.

Позов обґрунтовано тим, що 04.02.2016 між ДНЗ „Котовський професійний ліцей та ПП „Автосервіс укладено договір №2 про надання підприємством послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 16 га, що перебуває у постійному користуванні ліцею. Натомість, площа земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ліцею складає 97,4288 га з цільовим призначенням для дослідницьких і навчальних цілей. Прокурор вважає, що договір №2 від 04.02.2016 укладено всупереч ст.ст.79-1, 125 Земельного кодексу України, без формування земельної ділянки як обєкту цивільного обігу, тобто, без визначення площі, меж земельної ділянки, без присвоєння їй кадастрового номеру та без внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, у звязку з чим у ПП „Автосервіс не виникло право користування цією земельною ділянкою, отже, останнє незаконно реалізує на спірній земельній ділянці збір врожаю та розпорядження ним, не набувши у встановленому законом порядку прав користування вказаною земельною ділянкою.

На думку прокурора, укладенням договору №2 про надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки за умовами договору (п.п.3.1, 3.3) підприємство відшкодовує усі понесені витрати по здійсненню повного комплексу робіт на земельній ділянці ліцею за рахунок зібраного врожаю з розрахунку 1200 грн. за 1га. Тобто, такі положення, про надання послуг суперечать вимогам ст. 901 Цивільного кодексу України. Крім того, прокурор вважає, що надання вказаних вище послуг за договором для досягнення мети, визначеної у п.1, не здійснювалося, що свідчить про удаваність правочину.

Окремо прокурором зазначено про відсутність у директора ліцею повноважень, визначених Статутом, щодо підписання спірного договору, оскільки управління майном ліцею здійснюється Міністерством освіти і науки України.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року по справі №916/1502/17 відмовлено Керівнику Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у задоволенні позову повністю.

Рішенням Господарського суду Одеської області обґрунтовано тим, що умови договору не змінюють цільового призначення обумовленої ним земельної ділянки, так як землі сільгосппризначення, визначені для навчальних цілей, з урахуванням освітнього профілю ліцею, а отже, в цій частині не порушують вимог чинного законодавства.

Крім того договір оренди передбачає перехід предмета оренди в користування орендаря, у якого виникає зустрічне зобов'язання сплачувати орендну плату за користування ним.

При цьому, зі змісту оспорюваного договору та з урахуванням відсутності акту приймання-передачі земельної ділянки вбачається, що надання послуг з вирощування та збирання врожаю за цим договором не позбавляє ліцей права користування, володіння земельною ділянкою та не надає прав користувача чи орендаря ПП „Автосервіс, тобто не є передачею прав користування, володіння чи управління земельною ділянкою, що свідчить про відсутність ознак договору оренди землі, а, отже, і відсутність ознак удаваної угоди, укладеної лише з метою приховання іншої угоди.

Судом зазначено, що наявні у справі організаційно-правові документи коледжу та ПП „Автосервіс щодо проходження навчально-виробничої практики студентами коледжу з використанням сільськогосподарської техніки підтверджують дійсне волевиявлення сторін договору №2 на реальне виконання його умов та досягнення мети договору.

За висновком суду, не є порушенням умовами спірного договору №2 від 04.02.2016 вимоги Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, оскільки вказаний договір не є таким договором, договором комісії, доручення та управління майном, а отже, його укладенню не має передувати отримання відповідного погодження Міністерства освіти і науки України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що договір укладений з боку ДНЗ „Котовський професійний ліцей із перевищенням повноважень, з врахуванням того, що його підписано директором, якому положеннями Статуту надано повноваження на представництво коледжу.

Не погоджуючись з даним рішенням господарського суду першої інстанції, заступник прокурора Одеської області звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 у справі №916/1502/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов керівника Котовської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства освіти і науки України до державного навчального закладу «Котовський професійний ліцей», ПП «Автосервіс» про визнання недійсним договору від 04.02.2016 № 2, зобовязання звільнити земельну ділянку площею 16 га на території м. Подільськ біля пров. Жуковського вартістю 228156,64 грн. задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема тим, що аналіз положень спірного договору та фактичні відносини, що склалися на підставі цього договору не відповідають умовам договору про надання послуг, передбаченим ст. ст. 901-906 Цивільного кодексу України. За змістом спірного договору ПП «Автосервіс» надає послуги та сам здійснює їх оплату у розмірі 1200 грн. за 1 га площі, що суперечить вимогам ст. 901 ЦК України, при цьому, інше не передбачено умовами договору. До того ж, весь зібраний урожай, відповідно п. п. 3.1-3.3 договору належить, ПП «Автосервіс», який, як вже зазначено, лише відшкодовує витрати по виконанню повного комплексу робіт за рахунок зібраного урожаю.

На думку апелянта, укладенням договору від 04.02.2016 сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки. Зокрема, умови договору, які сформульовані як «допустити для проведення сільськогосподарських робіт сільгосптехніку, автотранспорт, агрегати, обладнання та робітників ПП «Автосервіс» на земельну ділянку площею 16 га» та «ПП «Автосервіс» зобовязується на земельній ділянці училища використовувати власну с/г техніку, пальне, насіння, добриво й т.і., використовувати повний комплекс робіт з вирощування с/г культур», «здійснити збір та складування на власному току зібраного врожаю» (п.п. 2.1, 2.8, 2.12 договору) свідчать про те, що має місце використання ПП «Автосервіс» земельної ділянки ліцею з метою виробництва сільськогосподарської продукції, тобто підтверджують фактичну передачу права користування земельною ділянкою для здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, договором фактично змінено функціональне призначення землі, яка виділена для дослідницьких і навчальних цілей, на товарне сільгоспвиробництво, тобто договір укладено з порушенням вимог ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, у звязку з використанням земельної ділянки, площею 16 га не за цільовим призначенням.

При цьому, прокурором зазначено, що ліцеєм не надано доказів отримання дозволу на укладення такого договору у Міністерстві освіти і науки України, чим порушено вимоги наказу МОН «Про деякі питання комісії Міністерства з майнових питань» від 31.05.2013 за №656, оскільки згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про управління обєктами державної власності» спірна земельна ділянка відноситься до майна державної власності.

Також, апелянт вважає, що спірний договір щодо мети його укладення не відповідає Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.1999 за №992, яким регламентовано організаційно-правові та педагогічні заходи, спрямовані на забезпечення робочими місцями учнів, слухачів професійно-технічних начальних закладів для проходження ними виробничого навчання та виробничої практики.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Автосервіс» наполягає на тому, що доводи скаржника суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.20І 7 року по справі № 916/1502/17 - без змін.

Державний навчальний заклад «Котовський професійний ліцей» у відзиві на апеляційну скаргу також наполягає на необґрунтованості доводів апелянта та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року у справі №916/1502/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.10.2017 року колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 У звязку з перебуванням головуючого судді Принцевської Н.М. у відпустці з 20.10.2017 року по 26.10.2017 року, розгляд справи призначено на 22.11.2017.

В судовому засіданні представники прокуратури та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представники ДНЗ "Котовський професійний ліцей" та ПП "Автосервіс" заперечували проти доводів апеляційної скарги, наполягали на залишенні рішення суду першої інстанції без змін, а скарги - без задоволення.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника Міністерства освіти і науки України за наявними в справі матеріалами та письмовими поясненнями учасників судового процесу, оскільки явка сторін не була визнана обов'язковою ухвалами суду, а повний текст постанови направляється сторонам у встановленому порядку.

В судовому засіданні 22.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частину постанови відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

ДНЗ „Котовський професійний ліцей (ліцей) та ПП „Автосервіс 04.02.2016 укладено договір №2 про надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур зі строком дії на 5 років.

Відповідно до положень Розділу 1 з метою забезпечення необхідних умов, для проведення виробничого навчання та виробничої практики учнів ліцею з професій: тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар-ремонтник, виконання робочих навчальних планів і програм на основі високої культури землеробства, застосування досягнень науки і передової практики сільськогосподарського виробництва, отримання високих стійких врожаїв с/г культур, вдосконалення форм і методів ведення сучасного господарства та раціонального використання земельних ресурсів з дотриманням сучасних заходів по охороні навколишнього середовища ліцей та ПП „Автосервіс укладають договір про надання послуг з вирощування сільськогосподарських культур (повний комплекс сільськогосподарських робіт з посіву, вирощування та збору) на земельній ділянці площею 16га, що перебуває в постійному користуванні ліцею і використовується в навчальних цілях. (т.1, а.с. 27-28)

За умовами п.п.2.1-2.7 договору ліцей зобовязався: допустити для проведення сільськогосподарських робіт сільгосптехніку, автотранспорт, агрегати, обладнання та робітників ПП „Автосервіс на земельну ділянку, площею 16 га, яка знаходиться у постійному користуванні ліцею; забезпечити участь учнів ліцею в проведенні сільськогосподарських робіт в межах навчальних планів і програм з виробничого навчання та виробничої практики з професії „тракторист машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорія „С1); проводити з учнями ліцею вступні та заключні інструктажі з техніки безпеки при виконанні сільськогосподарських робіт; здійснювати контроль та нести повну відповідальність за проведення занять, охорону праці, трудову дисципліну та інші обовязки учнів ліцею; прийняти участь (по можливості) в усіх сільськогосподарських роботах на даній ділянці, використовуючи наявну техніку; надавати допомогу ПП „Автосервіс в дрібному ремонті його техніки, підготовці агрегатів до певних сільськогосподарських операцій.

При цьому, п.п.3.1., 3.3. договору №2 від 04.02.2016 передбачено, що ПП „Автосервіс відшкодовує усі понесені витрати по використанню повного комплексу робіт з вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці ліцею за рахунок зібраного врожаю. При відшкодуванні витрат, по виконанню повного комплексу робіт за рахунок зібраного врожаю, ліцею перераховуються кошти в розмірі 1200грн. за 1 га. Дані розрахунки проводяться в термін до 30 квітня кожного року.

21.03.2017 ДНЗ „Котовський професійний ліцей та ПП „Автосервіс підписано додаток до договору №2 від 04.02.2016, згідно з яким сторони узгодили, що всі пункти договору виконані в повному обсязі, претензій не має ні одна зі сторін. (т.1. а.с.195)

Також, 21.03.2017 сторонами підписано додаткову угоду до договору №2 від 04.02.2016, якою даний договір розірвано з 21.03.2017. (т.2.а.с.22)

За результатами вивчення стану законності використання земель державної власності загальноосвітніми навчальними закладами за висновком Котовської місцевої прокуратури Одеської області ПП «Автосервіс» незаконно користується земельною ділянкою, площею 16га, яка знаходиться у постійному користуванні Державного навчального закладу «Котовський професійний ліцей» та розташована на території м.Котовськ (за межами міста), у звязку з чим прокуратурою заявлено відповідний позов, у задоволенні якого відмовлено з підстав, зазначених в описовій частині даної постанови.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у в оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Згідно з п.2 рішення Котовської міської ради №541-V від 26.05.2010 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, п.1 рішення Котовської міської ради №21-VI від 19.01.2011 „Про внесення змін, скасування рішень виконавчого комітету та Котовської міської ради надано Державному професійно-технічному навчальному закладу „Котовський професійний ліцей дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування площею: 112,9656 га за адресою: м. Котовськ, біля пров. Жуковського для навчально-дослідницьких цілей; 1,6147га за адресою: м. Котовськ, вул. Механізаторів,1, для розміщення та обслуговування учбового господарства ДНЗ „Котовський професійний ліцей; 1,2340га, за адресою: м. Котовськ, вул. Короленко,1, для розміщення та обслуговування центрального комплексу ДНЗ „Котовський професійний ліцей; 0,4990га, за адресою: м. Котовськ, вул. Короленко,51, для розміщення та обслуговування гуртожитку ДНЗ Котовський професійний ліцей. (т.1, а.с.29-30)

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-510336 від 19.09.2016 вбачається, що земельна ділянка площею 97,4288га (кадастровий номер :02:020:0209), розташована за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пров. Жуковського, зареєстрована з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для навчально- дослідницьких цілей. (т.1, а.с. 105-107)

Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області листом №10-1504-0.12-3941/0/2-16 від 13.09.2016 повідомлено, що у 2016 році до Управління на погодження надійшов проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 97,4288га в постійне користування ДНЗ „Котовський професійний ліцей для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за адресою: м. Котовськ, пров. Жуковського, станом на 13.09.2016 вищезазначена земельна ділянка державної реєстрації не проходила. (т1, а.с.60)

На підтвердження виконання договору №2 від 04.02.2016 про надання послуг у навчально-виробничому процесі з вирощування сільськогосподарських культур ДНЗ „Котовський професійний ліцей, ПП „Автосервіс подав до справи: журнали обліку виробничого навчання за період 2014-2017 роки, журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці за 2014 -2017 роки, копію робочого навчального плану ДНЗ „Котовський професійний ліцей від 23.04.2013 з професії 8331 Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії „А1, „А2, „В1), копії книг наказів про контингент учнів (З-УДЗ) №1, (В-УДЗ) №4, розпочаті 01.09.2014; копію протоколу засідання екзаменаційної комісії від 05.07.2017; копії наказів №186 від 31.08.2016, №191 від 31.08.2015, №170 від 29.08.2014, №192 від 30.08.2013 „Про організацію навчально-виховного процесу в ДНЗ „Котовський професійний ліцей; копії актів щодо оранки та заготівлі сіна від 01.04.2015, від 27.06.2016, від 06.06.2016, від 16.06.2015; копії наказів ДНЗ „Котовський професійний ліцей №98 від 08.05.2015, №117 від 06.05.2016 „Про направлення учнів груп 177, 178 на виробничу практику, №160 від 24.06.2016 „Про направлення учнів груп 179, 180 на виробничу практику; копії наказів ДНЗ „Котовський професійний ліцей №187/2 від 27.08.2013 „Про організацію охорони праці в ліцеї у 2013/2014, №139 від 01.06.2016 „Про створення служби охорони праці, №165 від 28.08.2014 „Про організацію охорони праці в ліцеї у 2014/2015, №184 від 26.08.2015 „Про створення служби охорони праці, №165 від 28.08.2014 „Про організацію охорони праці в ліцеї у 2015/2016, №178 від 27.08.2016 „Про організацію охорони праці в ліцеї у 2016/2017; копію договору позички транспортного засобу від 02.02.2015, укладеного між гр. ОСОБА_3 та ПП „Автосервіс; копію виписки з наказу №4 від 29.04.2016 щодо зарахування практикантами учнів ДНЗ „Котовський професійний ліцей; копію договору від 25.04.2016 про надання робочих місць для проходження учнями ДНЗ „Котовський професійний ліцей виробничої практики, укладений між ДНЗ „Котовський професійний ліцей та ПП „Автосервіс; копії свідоцтв про реєстрацію машин №004815, 004814 від 22.01.2015, копії паспортів на сільгосптехніку; копію платіжного доручення №299 від 11.04.2016 про сплату послуг за договором №2 від 04.02.2016. (т.2, а.с. 32-228)

З огляду на вказані обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо дотримання та виконання сторонами умов договору стосовно виробничого навчання та виробничої практики учнів ліцею, що підтверджується вищевказаними доказами і по суті не суперечить п.8 Порядку, затвердженому постановою КМУ від 07.06.1999 за №992.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині судовою колегією не приймаються.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Оскільки воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які ним передбачені, вирішенню підлягають питання правової природи оспорюваного правочину та характер спірних правовідносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч.ч.1, 2 ст.628 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності, а згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду землі" об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Право оренди відповідно до п. 2 ч. 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" є речовим правом, яке підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень і відповідно до статті 125 Земельного кодексу України виникає з моменту такої реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів передання ПП «Автосервіс» земельної ділянки у володіння і користування, метою надання послуг за договором є ведення товарного сільськогосподарського виробництва з проведенням виробничого навчання та виробничої практики учнів. Надавши право доступу до земельної ділянки для сільськогосподарського обробітку землі, ліцей продовжував володіти та користуватись земельною ділянкою.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконної передачі земельної ділянки ПП "Автосервіс" в користування.

Крім того, спірний договір не містить істотних умов договору оренди землі, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі", а саме умов щодо кадастрового номеру земельної ділянки, місце її розташування, індексацію орендної плати, відповідальність за її несплату, тощо.

Судова колегія зазначає, що згідно статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачені підстави для визнання правочину недійсним, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 цієї статті недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, проте у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Частиною 3 цієї статті передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1, 2, 3 статті 203 Цивільного кодексу України серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначено зокрема те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Враховуючи, що судом першої інстанції було встановлено, що прокурором не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, що спірний правочин по суті є договором оренди, суд апеляційної інстанції вважає, що суд дійшов правомірного і обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків.

Постановою КМУ від 11.04.2012 №296 затверджено Порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном.

Разом з цим, згаданий Порядок затверджений відповідно до приписів статті 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності". Цим законом визначено правові основи управління об'єктами державної власності, до яких, статтею 3 цього закону віднесено зокрема майно, яке передане казенним підприємствам в оперативне управління; майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства), установам та організаціям; державне майно, передане в оренду, лізинг, концесію; державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій; державне майно, передане в безстрокове безоплатне користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук; безхазяйне та конфісковане майно, що переходить у державну власність за рішенням суду.

Частиною 2 статті 3 Закону обмежено дію цього Закону щодо управління об'єктами власності Українського народу, визначеними частиною першою статті 13 Конституції України, тобто щодо землі, її надр, атмосферного повітря, водних та інших природних ресурсів, які є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Наголошуючи на необхідності погодження з Міністерством освіти і науки України розпорядження спірною земельною ділянкою, прокурор у позовній заяві та апеляційній скарзі посилався на статтю 8 Закону України "Про професійно-технічну освіту". Приписами цієї норми до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, належать зокрема розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів. Тобто фактично тим майном, яке було передано навчальному закладу на праві оперативного управління.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів передання спільної земельної ділянки державою в оперативне управління ДНЗ «Котовський професійний ліцей». Навпаки, ліцей отримав земельну ділянку загальною площею 97,4288 га, у тому числі спірну ділянку площею 16 га у постійне користування на підставі рішення місцевого органу самоврядування. Відповідач по даній справі ліцей, згідно з Витягом з Державного земельного кадастру є постійним користувачем даної земельної ділянки.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності зокрема набувають вищі навчальні заклади незалежно від форми власності.

У справі, що переглядається, власником земельної ділянки залишається держава в особі відповідного органу виконавчої влади, передбаченого статтею 122 Земельного кодексу України, а не Міністерство освіти і науки України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія відхиляє доводи скаржника щодо необхідності отримання ДНЗ "Котовський професійний ліцей" дозволу на укладення спірного договору у Міністерстві освіти і науки України.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову в позові про визнання недійсним спірного договору та зобов'язання звільнити займану земельну ділянку, як похідної вимоги.

Доводи апеляційної скарги в частині нецільового використання земельної ділянки всупереч вимогам ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України судовою колегією розглянуті та відхилені як такі, що спростовуються умовами оскарженого договору, вищевикладеними вимогами чинного законодавства України та наявними у справі доказами.

Інші доводи апелянта судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки не впливають на обгрунтованість та законність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга аступника прокурора Одеської області задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року по справі №916/1502/17 залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року по справі №916/1502/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.09.2017 року по справі №916/1502/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_7