ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Справа № 923/636/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов. від 09.11.2017;

від третьої особи-1: ОСОБА_2 - уповн. предст., дов. від 07.08.2017;

від третьої особи-2: ОСОБА_3 - уповн. предст., дов. від 23.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЕКСЕЛЬСІОР", м. Київ

до відповідача: Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, м. Херсон

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Приватне акціонерне товариство "Скадовське хлібоприймальне підприємство", м.Кривий Ріг

- Дочірнє підприємство "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь

про зобов'язання зняти арешт

Описова частина рішення: В липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ЕКСЕЛЬСІОР", яка діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "СОЛДО" (далі по тексту рішення - ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР") звернулось с позовом до господарського суду Херсонської області, в якому зазначено вимоги зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зняти арешт з нерухомого майна цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м.Скадовськ, вул.Шевченка, б.2, що належить ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство", який накладений постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області № 48552734 від 16.10.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та № 53218177 від 29.12.2016р. про арешт майна боржника.

Ухвалою суду від 11.07.2017р. (суддя Литвинова В.В.) порушено провадження у справі за позовом ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській про визнання протиправними та скасування постанов відділу примусового виконання рішень.

24.11.2017р. за вх.№6716/17 від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позов є необґрунтованим та зазначає, що відділ примусового виконання рішення не є юридичною особою є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а отже відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавчу службу", відповідальність за діяльність відділу, має нести ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Херсонській області.

Ухвалою суду від 25.07.2017р. (суддя Литвинова В.В.) на підставі ст.24 ГПК України, ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Херсонській області було залучено в якості другого відповідача по справі.

Ухвалою суду від 01.08.2017р. (суддя Литвинова В.В.) на підставі заяви Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство" та ст.27 ГПК України ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Цією ж ухвалою, на підставі заяви позивача та ст. 24 ГПК України було здійснено заміну первісного відповідача -Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на належного ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Херсонській області.

07.08.2017р. за вх.№7213/17 від ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" надійшов відзив на позовну заяву, в якому товариство просить відмовити у задоволені позову. Представник третьої особи зазначає, що позивачем укладено лише договір про відступлення права вимоги за основним договором - договором про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ від 05.02.2014р., а договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 05.02.2014р. не укладено та нотаріально не посвідчено. Окрім того, ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" вказує, що відомості про відступлення права вимоги за іпотечним договором не зареєстровані в установленому законом порядку, а отже позивач не набув право іпотекодержателя обєкта нерухомого майна майнового комплексу, розташованого за адресою: м.Скадовськ, вул.Шевченка,2. ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" наголошує, що у позивача відсутні майнові права на обєкт нерухомого майна, на який накладено арешт, а отже відсутні порушені чи оспорювані права позивача, що підлягають судовому захисту.

08.08.2017р. за вх.№2/3054/17 від ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що договір, на який посилається позивач, як на підставу позову, містить вимогу про укладання окремих договорів про перехід прав вимоги за договорами, укладеними на забезпечення основного зобовязання - договору про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ від 05.02.2014р., а отже факт переходу прав вимоги за іпотечним договором щодо обєкту нерухомого майна позивачем не доведено.

Ухвалою суду від 08.08.2017р. (суддя Литвинова В.В.) на підставі заяви Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та ст.27 ГПК України, Дочірнє підприємство "Ілліч ОСОБА_4 ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

15.08.2017р. за вх.№2/3124/17 від Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач не довів, що є новим іпотекодержателем та не надав доказів на підтвердження факту переходу до нього прав на обєкт іпотеки.

Ухвалою суду від 15.08.2017р. (суддя Литвинова В.В.) на підставі ст.41 ГПК України відхилено клопотання представника Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про призначення у справі судової-технічної експертизи договору відступлення права вимоги від 26.06.2017р., оскільки питання щодо фальсифікації даного договору не входить до предмета доказування по даній справі.

Розпорядженням керівника апарату суду №292 від 09.09.2017р. у звязку з тимчасовою непрацездатністю та тривалою відпусткою судді Литвинової В.В. було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/636/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справа №923/636/17 розподілена судді Павленко Н.А.

Ухвалою суду від 07.08.2017р. справа №923/636/17 прийнята до провадження судді Павленко Н.А.

Ухвалою суду від 31.10.2017р. було задоволено клопотання відповідача про продовження розгляду справи та на підставі ст.69 ГПК України продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

21.11.2017р. за вх.№2/4204/17 від ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" надійшли письмові пояснення по справі. В означених поясненнях представник ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" зазначає, що належним способом захисту є предявлення позову про зняття арешту з майна, а не зобовязання державного виконавця зняти арешт виходячи з положень ст. 20 ГПК України та норм Закону України "Про виконавче провадження". Окрім того, представник третьої особи вказує, що заявлені позивачем позовні вимоги не містять конкретну спрямованість, не містять реквізитів обтяжень, що на думку ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" не дає змоги визначити, які конкретні дії повинен вчинити відповідач.

21.11.2017р. за вх.№2/4213/17 від Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" надійшли додаткові пояснення по справі.

В означених поясненнях представник третьої особи зазначає, що спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчих дій, а позивачем не надано відповідне судове рішення або виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство". На думку представника третьої особи, дії державного виконавця мають оцінюватись відповідно до загальних норм Закону України "Про виконавче провадження", без урахування норм Закону України "Про іпотеку".

В судовому засіданні 21.11.2017р. відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначаючи, що арешт на майно накладений на підставі вимог Закону України "Про виконавче провадження" у процесі примусового виконання рішення суду за наказом господарського суду Херсонської області у справі № 923/442/15. Представники третіх осіб підтримують позицію відповідача, вважають позовні вимоги безпідставними.

Представник ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР", належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення кореспонденції (ухвали про призначення справи до розгляду від 07.09.2017р.) у судові засідання 26.09.2017р., 31.10.2017р., 21.11.2017р. не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заяв клопотань від нього не надходило.

Пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

21.11.2017р. засобами електронного звязку від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. Копія означеної заяви засобами поштового звязку надійшла до суду 22.11.2017р.

У вказаній заяві позивач пославшись на ст.69 ГПК України, а також ухвалу суду про продовження строку вирішення спору на 15 днів та на неможливість позивача на даний час надати всі необхідні письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, просив залишити позовну заяву ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" без розгляду.

Представник ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" заперечував проти означеної заяви позивача, просив залишити її без задоволення та розглянути справу по суті, зазначаючи при цьому на достатності матеріалів справи для розгляду справи за відсутності представника позивача.

Представник Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_4" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у вирішенні питання стосовно заяви позивача про залишення позову без розгляду зазначили, що покладаються на розсуд суду.

Суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" про залишення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Стаття 81 ГПК України передбачає, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

3) виключено;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п.4.9 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не 36 направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

В заяві про залишення позову без розгляду позивач посилається на те, що на час розгляду справи не може подати всі необхідні письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, при цьому не зазначаючи які саме докази не можуть бути ним подані, та як їх не подання перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами.

Ухвалами суду про відкладення розгляду справи від 18.09.2017р., та від 31.10.2017р. суд не витребував жодних документів. Позивач наданими йому ст. 22 ГПК України правами не скористався, участь в судових засіданнях не приймав, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, заяв, клопотань від нього не надходило.

Розглянувши матеріали справи суд визнав їх достатніми для вирішення спору по суті та враховуючи, що ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" повідомлялось належним чином про час і місце розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

05.02.2014р. між Публічним акціонерним товариством "БАНК ЮНІСОН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС-АГРО" (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ ( т.1, а.с.18-33), за яким банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у національній валюті та надає позичальнику кредит у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник зобовязується використати кредит з метою придбання сільськогосподарської продукції рослинного походження (в тому числі, але не виключно: зернові, кукурудза, соняшник, соя, тощо), своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором (п.1.1 договору про відкриття кредитної лінії).

Пунктом 2.1 означеного договору про відкриття кредитної лінії сторони узгодили, що належне виконання позичальником зобовязань за цим договором забезпечується серед іншого, зокрема, іпотекою нерухомого майна, а саме: комплекс, майновий що розташований за адресою: Херсонська область, м.Скадовськ, вул.Шевченка, 2 і належить на праві власності ОСОБА_5 "Скадовське Хлібоприймальне підприємство".

Окрім того, п.2.2 договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що іпотека в якості забезпечення належного виконання позичальником зобовязань оформлюється окремим договором, який укладається одночасно з договором про відкриття кредитної лінії або після його укладання.

05.02.2014р. між ПАТ "БАНК ЮНІСОН" (іпотекодержатель) та ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" (іпотекодавець), було укладено договір іпотеки зареєстрований в реєстрі за №345 та нотаріально посвідчений (т.1, а.с.41-54). За умовами означеного договору іпотеки ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" у забезпечення виконання зобовязання ТОВ "ДЕМІС АГРО" перед ПАТ "БАНК ЮНІСОН", що виникло або може виникнути у майбутньому за договором про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ від 05.02.2014р., передає ПАТ "БАНК ЮНІСОН" у іпотеку комплекс, майновий, загальною площею 7485,4кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Шевченка, будинок 2, що належить ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" на праві власності.

До вказаного договору іпотеки сторонами 06.02.2014р. було укладено додатковий договір №1, в якому сторони змінили пункт 3.3. договору іпотеки від 05.02.2014р., а сама змінили розмір оцінки предмета іпотеки.

26.04.2016р. між ПАТ "БАНК ЮНІСОН" та ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Солдо" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ "БАНК ЮНІСОН" який зобовязується відступити ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

Відповідно до додатку 1 до договору відступлення права вимоги від 26.04.2016р. договір про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ від 05.02.2014р. входить до переліку договорів за якими ПАТ "БАНК ЮНІСОН" відступає ТОВ "ЕКСЕЛЬСІОР" право грошової вимоги до ТОВ "ДЕМІС АГРО".

За твердженнями позивача з листопада 2015 року ТОВ "ДЕМІС АГРО" перестало виконувати взяті на себе зобовязання за договором про відкриття кредитної лінії №15/14/КЛ-КБ від 05.02.2014р. та сплачувати заборгованість, у звязку з чим ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" було прийняте рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовий спосіб передбачений ст. 37 Закону України "Про іпотеку", шляхом передачі іпотеко держателю право власності на предмет іпотеки.

Як стверджує позивач, при звернення до нотаріуса з метою реєстрації права власності, ТОВ "КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" з'ясувало, що предмет іпотеки, комплекс, майновий, загальною площею 7485,4кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Шевченка, будинок 2, що належить ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" на праві власності, обтяжений, а саме:

- на підставі постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській від 16.10.2015р. №48552734 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження, було накладено арешт на нерухоме майно і оголошено заборону відчудження будь-якого майна, належного ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство";

- на підставі постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській від 29.12.2016р. №5321877 про арешт майна боржника, було накладено арешт в межах суми стягнення 16592843,78грн. на майновий комплекс за адресою Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Шевченка, будинок 2, та оголошено заборону на здійснення відчудження вказаного майна.

Вище означені постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, на думку позивача є не законними і порушують його права, як іпотекодержателя на предмет іпотеки - комплекс, майновий, загальною площею 7485,4кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Шевченка, будинок 2, що належить ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" на праві власності, що в свою чергу стало підставою звернення ТОВ " КУА "ЕКСЕЛЬСІОР" до суду з вимогою: зобов'язати ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Херсонській області зняття арешт з означеного майна.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності підстав для звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент винесення постанови №48552737 від 16.10.2015р.) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника іі накладення на нього арешту.

В редакції Закону України "Про виконавче провадження" що діяла на момент винесення постанови №53218177 від 29.12.2016р., арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Постановами державного виконавця від 16.10.2015 за ВП №48552734 та від 29.12.2016 за ВП №53218177 на майно боржника ОСОБА_5 "Скадовське хлібоприймальне підприємство" було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону що діяла на час подання позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Окрім того, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України "Про виконавче провадження"), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 ГПК.

При цьому, пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Згідно з частиною 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач, звертаючись до суду саме з позовними вимогами зобов'язати орган ДВС зняти арешт з майна, накладеного під час здійснення виконавчого провадження, фактично оскаржив до суду дії державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з виконання судового рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що при розгляді позову з вимогою зобов'язати ДВС зняти арешт з майна відповідачами у справі є стягувач і боржник. В даному випадку позивачем визначено відповідача ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Херсонській області. Стягувач і боржник по справі визначені третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, тоді як при розгляді позовів з таким предметом вони мають бути відповідачами по справі, оскільки повинен розглядатися спір про право на арештоване майно.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його порушеного права шляхом подання саме позовної заяви з вимогою зобов'язати зняти арешт з майна до органів ДВС за умови відсутності спору про речове право, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем не доведено суду належними засобами доказування відповідно до норм ст.ст. 33,34,36 Господарського процесуального кодексу України порушення саме відповідачем його права власності на арештоване майно.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 24.11.2017р.

Суддя Н.А. Павленко