РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017Справа №910/15645/17

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Український Інститут автобусо-тролейбусобудування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО"

про стягнення 457 804,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Крайник Л.В., керівник;

від відповідача: Трофіменко І.В., Ладигін С.С., Мойсеєнко В.М., за довіреностями.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Український Інститут автобусо-тролейбусобудування" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТ-АВТО" (далі - відповідач) про стягнення 457 804,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «НЕСТ-АВТО» відмовившись в односторонньому порядку від Договору № 12-15 від 09.09.2013, не розрахувалось з позивачем за виконані за Договором роботи, внаслідок чого, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 457 804,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15645/17, розгляд справи призначено на 09.10.2017.

04.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

06.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання здійснення фіксації судового процесу технічними засобами та відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що позивачем не доведено позовних вимог щодо сплати суми заборгованості у розмірі 457 804,00 грн., оскільки відповідно до Календарного плану робіт, що є невід'ємним Додатком № 1 до Договору, 1 та 2 етапи робіт, оплачені відповідачем в повному обсязі.

У судове засідання 09.10.2017 представники сторін з'явились, представник позивача подав письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

У судовому засіданні 09.10.2017 судом, в порядку ст. 77 ГПК України, та в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, було оголошено перерву до 30.10.2017.

13.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про видачу електронної копії технічного запису судового засідання.

23.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення.

25.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Також, 30.10.2017 представником відповідача було подано додаткові письмові пояснення.

Представники сторін у судове засідання 30.10.2017 з'явились.

У судовому засіданні 30.10.2017 судом, в порядку ст. 77 ГПК України, та в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, було оголошено перерву до 13.11.2017.

03.11.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Також, 03.11.2017 представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

09.11.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано додаткові письмові пояснення.

Також, 13.11.2017 представником відповідача було подано додаткові письмові пояснення.

У судове засідання 13.11.2017 представники сторін з'явились та подали спільне клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене клопотання та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд його задовольнив та продовжив строк вирішення спору у справі №910/15645/17 на п'ятнадцять днів.

16.11.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового процесу.

У судове засідання 27.11.2017 представники сторін з'явились.

Дослідивши у судовому засіданні 27.11.2017 заяву позивача про уточнення позовних вимог, подану 03.11.2017, суд встановив, що зазначена заява за своєю природою є заявою про одночасну зміну предмету та підстав позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Згідно з частинами 4, 5 та 6 п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи те, що позивач фактично змінив первісну позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в розмірі 457804,00 грн. на стягнення з відповідача завданих збитків на суму 457790,00 грн., яка ґрунтується на інших нормах права та відповідно зазначена заява про уточнення розміру позовних вимог є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, яка суперечить приписам ГПК України та не приймається судом до розгляду.

В свою чергу, у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

У судовому засіданні 27.11.2017 представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача у судовому засіданні надали суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечили.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.11.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕСТ-АВТО» (далі - замовник, відповідач) та Відкритим акціонерним товариством «Український інститут автобусо-тролейбусобудування» (далі - виконавець, позивача) було укладено Договір № 12-15 (далі - Договір) за умовами якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання провести комплекс проектно-конструкторських, науково-вишуковувальних, технічних робіт на тему: «Створення великого міського автобусу 1-го класу А603 (довжиною біля 10,2 м., ширина 2,5 м., пасажиромісткістю близько 90 чол. згідно погодженого сторонами технічного завдання) (далі - роботи).

Відповідно до пунктів 1.2 - 1.4 Договору зміст та обсяги робіт в цілому та за етапами визначається згідно з узгодженим сторонами календарним планом робіт (Додаток № 1), що додається до цього Договору і є його невід'ємною частиною. Технічні, економічні та інші вимоги до окремих робіт та роботи в цілому, а також їх приймання та оцінка здійснюється відповідно з вимогами технічного завдання, оформленого в установленому порядку і яке є невід'ємною частиною цього Договору. Всі роботи за цим Договором повинні виконуватись виконавцем відповідно до умов цього Договору, технічного завдання, технічних, економічних та інших вимог, які звичайно ставляться до такого виду робіт, та в строки,визначені цим Договором.

Згідно з п. 1.6 Договору кінцевий термін отримання замовником результатів виконаних робіт, обумовлених Договором - грудень 2016 року.

У відповідності до п. 2.1 Договору за виконану роботу відповідно до даного Договору замовник перераховує виконавцю: 2 053 000,00 грн.

За умовами пункту 2.2 Договору не пізніше 5-ти денного терміну від дня підписання договору замовник зобов'язується перерахувати виконавцю аванс у розмірі 100% від вартості 1-го етапу календарного плану робіт (додаток № 1), тобто 160 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 26 666,67 грн., авансування 2, 3 та 5-го етапів замовник проводить за 5 днів до початку відповідних робіт у розмірі 70% від їх вартості згідно з календарним планом робіт (Додаток № 1).

Згідно з п. 2.3 Договору розрахунки по кожному етапу проводяться замовником протягом 5-ти банківських днів, після підписання Акту здачі-приймання робіт, з врахуванням авансування замовником поточних робіт по кожному етапу згідно з п. 2.2 даного Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору приймання та передача робіт, що є предметом Договору, здійснюється комісією у складі представників замовника та виконавця за Актом прийому-передачі виконаних робіт за кожен етап згідно Календарного плану (Додаток № 1).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що замовник у п'ятиденний термін з моменту отримання проекту Акту виконаних робіт повинен прийняти роботи або надати виконавцю обґрунтовану відмову від прийняття робіт

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, та діє до моменту остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань. Термін дії Договору згідно з календарним планом робіт:початок - вересень 2015 року, закінчення - грудень 2016 року. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною письмовою згодою сторін (пункти 5.1-5.3 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено календарний план робіт із зазначенням вартості робіт за кожний із етапів.

Додатковою угодою № 1 від 18.01.2016 сторонами внесено зміни до Договору та викладено п. 1.1 Договору в новій редакції.

Згідно з п. 1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.01.2016) замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання провести комплекс проектно-конструкторських, науково-вишуковувальних робіт, технічних робіт на тему: «Створення великого міського автобусу 1-го класу А603 (довжина біля 9,5 м., ширина 2,5 м., пасажиромісткість близько 82 чол.) згідно погодженого сторонами технічного завдання».

04.11.2016 сторонами підписано Акт здачі-приймання робіт на суму 160 000,00 грн. та Акт здачі приймання-робіт № 12 від 04.11.2016 на суму 1 068 210,00 грн.

25.05.2017 ТОВ «НЕСТ-АВТО» звернулось до позивача із Листом вих. № 08/05 від 25.05.2017 у якому зазначило, що проаналізувавши спільну роботу над проектом створення міського автобуса А603, стало актуальним питання доцільності подальшої співпраці виходячи з наступних моментів, які виникли в процесі роботи:

- непрозорість ціноутворення на окремі види конструкторських робіт;

- відсутність пропозицій сучасних технічних рішень в розробках;

- доцільність прийнятих технічних рішень;

- ігнорування зауважень замовника при розробці документації для сертифікації автобуса, а також надання на узгодження з сертифікаційними органами документації без затвердження замовником. Враховуючи викладене, ТОВ «Нест-Авто» просило вважати Договір № 12-15 від 09.09.2015 розірваним.

Позивач в свою чергу, надав відповідь, у якій зазначив, що не надає згоди на дострокове розірвання Договору у зв'язку з неповною оплатою виконаних робіт.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 2 статті 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Так, укладений між сторонами спірний Договір за своєю юридичною природою є різновидом договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За змістом ч. 1 ст. 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим з моменту його затвердження замовником.

У відповідності до п. 2.1 Договору за виконану роботу відповідно до даного Договору замовник перераховує виконавцю: 2 053 000,00 грн.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За умовами пункту 2.2 Договору не пізніше 5-ти денного терміну від дня підписання договору замовник зобов'язується перерахувати виконавцю аванс у розмірі 100% від вартості 1-го етапу календарного плану робіт (додаток № 1), тобто 160 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 26 666,67 грн., авансування 2, 3 та 5-го етапів замовник проводить за 5 днів до початку відповідних робіт у розмірі 70% від їх вартості згідно з календарним планом робіт (Додаток № 1).

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено календарний план робіт із зазначенням вартості робіт за кожний із етапів.

Так, як вбачається з Додатку № 1 до Договору, що являє собою календарний план робіт, сторонами було погоджено шість етапів робіт та погоджено їх вартість, а саме:

1) перший етап - розробка та погодження технічного завдання; розробка компоновки; визначення та погодження комплектації та матеріалів (100 % оплати) вартість якого визначено сторонами у розмірі 160 000,00 грн.;

2) другий етап - розробка ескізної конструкторської документації для виготовлення дослідного зразка; розробка проекту технічних умов та експлуатаційної документації (70 % оплати) вартість якого сторонами визначено у розмірі 1068210,00 грн.;

3) третій етап - конструкторський супровід виготовлення; коректування конструкторської документації за результатами виготовлення (70% оплати) вартість якого сторонами визначено у розмірі 165240,00 грн.;

4) четвертий етап - проведення сертифікаційних випробувань - по окремому договору;

5) п'ятий етап - коректування конструкторської документації за результатами виготовлення і випробувань; присвоєння конструкторської документації літери «О1»; передача КД замовнику (70% оплати) - вартість якого сторонами визначено у розмірі 91700,00 грн.;

6) шостий етап - готовий зразок + сертифікат відповідності (решта 30% оплати) - вартість якого визначено сторонами у розмірі 567850,00 грн.

Таким чином, як вбачається з погоджених умов Договору та календарного плану робіт, що є Додатком № 1 до Договору, сторонами погоджено здійснення замовником поетапної оплати другого, третього та п'ятого етапів робіт у розмірі 70 % від вартості робіт, з утриманням 30 % вартості робіт, які підлягають сплаті після виконання підрядником останнього шостого етапу календарного плану робіт, який викладено сторонами наступним чином «Готовий зразок + сертифікат відповідності (решта 30% оплати)», що свідчить про те, що зазначена умова є фактично забезпеченням належного виконання підрядником умов Договору та отримання за наслідками виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за Договором кінцевого результату замовником у вигляді готового результату та сертифікату відповідності.

На виконання умов договору відповідачем було перераховано позивачу аванс за перший етап робіт за Договором в розмірі 160000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 04.11.2015, за другий етап робіт замовником було сплачено 1 068 210,00 грн. згідно графіку оплат погоджених сторонами в календарному плані робіт, що підтверджується платіжними дорученнями № 6 від 10.11.2015 на суму 118 690,00 грн., № 9 від 10.12.2015 на суму 118 690,00 грн., № 10 від 02.02.2016 на суму 118 690,00 грн., № 13 від 02.03.2016 на суму 118 690,00 грн., № 17 від 07.04.2016 на суму 118 690,00 грн., № 25 від 10.05.2016 на суму 118 690,00 грн., № 30 від 17.06.2016 на суму 118 690,00 грн., № 51 від 31.08.2016 на суму 118690,00 грн., № 67 від 03.11.2016 на суму 118 690,00 грн.

За приписами ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Згідно з п. 1.6 Договору кінцевий термін отримання замовником результатів виконаних робіт, обумовлених Договором - грудень 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, за умовами договору, позивач повинен був виконати проектні роботи до 31.12.2016 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2017 ТОВ "Нест-Авто" звернулось до позивача із Листом вих. № 08/05 від 25.05.2017 у якому зазначило, що проаналізувавши спільну роботу над проектом створення міського автобуса А603, стало актуальним питання доцільності подальшої співпраці виходячи з наступних моментів, які виникли в процесі роботи:

- непрозорість ціноутворення на окремі види конструкторських робіт;

- відсутність пропозицій сучасних технічних рішень в розробках;

- доцільність прийнятих технічних рішень;

- ігнорування зауважень замовника при розробці документації для сертифікації автобуса, а також надання на узгодження з сертифікаційними органами документації без затвердження замовником. Враховуючи викладене, ТОВ "Нест-Авто" просило вважати Договір № 12-15 від 09.09.2015 розірваним.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов'язання, тобто зникнення правового зв'язку між сторонами договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Наведеною нормою врегульований випадок, коли одностороння відмова замовника від договору підряду не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку підрядника, тобто, у даному випадку, одностороння відмова є безпідставною з точки зору закону.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін.

В силу ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи, що така одностороння відмова від договору (розірвання), з огляду на положення ст. ст. 653, 849 ЦК України, не потребує узгодження з позивачем (підрядником), то договір №12-15 від 09.12.2015 р. є припиненим.

Частина 4 статті 882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до листа Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.03.98 №7/98 акт приймання виконаних підрядних робіт є документом первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат.

Згідно п. 96 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.05 №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 3.1 Договору сторонами погоджено, що приймання та передача робіт, що є предметом Договору, здійснюється комісією у складі представників замовникам та виконавця за Актом прийому-передачі виконаних робіт за кожен етап згідно Календарного плану (Додаток № 1).

Пунктом 3.2 Договору сторони також передбачали, що замовник у п'ятиденний термін з моменту отримання проекту Акту виконаних робіт повинен прийняти роботи або надати виконавцю обґрунтовану відмову від прийняття робіт.

Судом встановлено, що сторонами було беззаперечно підписано Акт здачі-приймання робіт на суму 160000,00 грн. та Акт здачі приймання-робіт № 12 від 04.11.2016 на суму 1 068 210,00 грн.

Так, з Акту здачі-приймання робіт вбачається, що підрядником було виконано перший етап робіт згідно календарного плану робіт на суму 160 000,00 грн., з яких аванс складає 160 000,00 грн., і до перерахування за наслідками підписання акту - 0 грн.

В свою чергу, з Акту здачі приймання-робіт № 12 від 04.11.2016 на суму 1 068 210,00 грн. вбачається, що підрядником виконано роботи по другому етапу згідно календарного плану робіт погодженого сторонами, з яких аванс складає 949 520,00 грн., та до перерахування за наслідками підписання акту - 118 690,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено позивачу за перший етап робіт за Договором 160 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 04.11.2015, за другий етап робіт замовником було сплачено 1 068 210,00 грн. згідно графіку оплат погоджених сторонами в календарному плані робіт, що підтверджується платіжними дорученнями № 6 від 10.11.2015 на суму 118 690,00 грн., № 9 від 10.12.2015 на суму 118690,00 грн., № 10 від 02.02.2016 на суму 118 690,00 грн., № 13 від 02.03.2016 на суму 118690,00 грн., № 17 від 07.04.2016 на суму 118 690,00 грн., № 25 від 10.05.2016 на суму 118 690,00 грн., № 30 від 17.06.2016 на суму 118 690,00 грн., № 51 від 31.08.2016 на суму 118 690,00 грн., № 67 від 03.11.2016 на суму 118 690,00 грн.

Відтак, судом встановлено, що надані позивачем Акти в підтвердження виконання робіт оплачені відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Спеціальна стаття 898 ЦК України відносить до обовязків замовника за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт прийняття виконаних робіт та їх оплату.

Водночас, матеріали справи не містять жодних Актів складених позивачем на підтвердження виконання останнім робіт на суму 457 804,00 грн., та жодних доказів, які б свідчили про направлення вказаних Актів відповідачу на підписання та які були б залишені останнім без відповіді та задоволення.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 4 1 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновоку, що оскільки всупереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог (доказів виконання позивачем робіт за спірним договором на підставі актів здачі-приймання на суму заявлених позовних вимог), то позивачем фактично не доведено підставність своїх вимог, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, названі норми закону та обставини справи, а саме наявність односторонньої відмови відповідача від договору підряду та її одержання позивачем, свідчать про припинення зобов'язань сторін, які виникли в силу укладеного між ними договору підряду, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення коштів в сумі 457804,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2017.

Суддя О.А. Грєхова