ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.12.2017 р. Справа№ 914/1199/17

Суддя Фартушок Т.Б., секретар Сало О.А.,

розглянувши заяву про відвід судді у справі

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича, м. Львів,

Про: стягнення 263329,99 грн. заборгованості з орендної плати та неустойки

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича, м. Львів,

До відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

Про: визнання недійсним договору оренди нерухомого майна від 31.01.2008р. №Г-5972-8.

Представники у справі:

Позивача: Чернобай С.С. - представник (довіреність від 11.01.2017р. №2302-вих-96);

Відповідача: Фізична особа-підприємець Мачеус В.В.; Брильова Л.О. - представник (довіреність від 11.10.2016р. №НМІ 769646)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1199/17 за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мачеус Василя Васильовича про стягнення 263329,99 грн. заборгованості з орендної плати та неустойки, та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мачеус Василя Васильовича до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна від 31.01.2008р. №Г-5972-8.

04.12.2017р. за вх.№41011/17 від Фізичної особи-підприємця Мачеус Василя Васильовича надійшла заява про недовіру суду.

У поданій заяві Відповідач заявляє недовіру Господарському суду Львівської області в складі судді Фартушка Т.Б. через наявність обставин, які свідчать про створення юридичної особи з назвою: «Господарський суд Львівської області» у неконституційний спосіб, а саме за відсутність Указу Президента України та/або Закону про утворення такого суду як юридичної особи публічного права.

Заяву мотивовано тим, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа з найменуванням Господарський суд Львівської області не має відповідного установчого документу, оскільки відсутні дані про розпорядчий акт (Указ Президента України), на підставі якого вона мала би бути створена та зареєстрована 11.07.2001р. Крім цього Заявник зазначає, що на сьогодні не має у наявності і Закону про утворення Господарського суду Львівської області. Наведене Заявник обґрунтовує ст.ст.6, 13, 14 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р., ст.ст.106, 124, 129 Конституції України, ст.ст.7, 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.46, 20 Господарського процесуального кодексу України, ст.20 Закону України «Про судоустрій України».

З врахуванням наведеного Заявник зазначає, що, на його думку, гр.Фартушок Т.Б. привласнив собі функції суду з огляду на те, що юридичну особу з найменуванням Господарський суд Львівської області не утворено як юридичну особу публічного права ані Президентом України у 2001 році, ані станом на теперішній час Законом. Таке становище викликає у Заявника недовіру до суду, що унеможливлює здійснення суддею Фартушком Т.Б. судового розгляду даної справи, що унеможливлює право Заявника на розгляд його справи безстороннім і неупередженим судом, встановленим законом.

При цьому Заявник покликається на ст.20 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в його неупередженості.

Подану Заяву розглянуто судом як заяву про відвід судді з виходом суду до нарадчої кімнати.

Розглянувши подану заяву суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні зважаючи на наступне.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.п.1.2.1 п.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Положеннями п.п.1.2.3, 1.2.5 п.1.2 згаданої вище Постанови встановлено, що задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в частині першій статті 20 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують. Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, ФОП Мачеусом В.В. не представлено жодних допустимих та належних доказів в підтвердження можливості упередженого та необ'єктивного ставлення судді Фартушка Т.Б. до нього чи його представників, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість поданої Заяви.

Покликання заявника на те, що відсутня юридична особа з найменуванням Господарський суд Львівської області, не відповідає дійсності, оскільки: Господарський суд Львівської області включено до мережі господарських судів України на підставі Указу Президента України від 12.08.2010р. №811/2010 "Питання мережі господарських судів України"; в силу приписів ст. 20 ГПК України, вказане не може бути підставою для відводу.

З врахуванням того, що Заявником не було доведено існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Фартушка Т.Б. у справі №914/1199/17, заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича (вх.№41011/17 від 04.12.2017р.) про відвід судді Фартушка Т.Б. у справі №914/1199/17 - відмовити.

Суддя Фартушок Т. Б.