УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.12.2017Справа № 910/21421/17

Cуддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп»

про стягнення заборгованості в розмірі 5 932,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» про стягнення заборгованості в розмірі 5 932,58 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає поверненню без розгляду, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Суддя повертає позовну заяву не пізніше трьох днів з дня її надходження, про що виносить ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем не додано належних доказів сплати судового збору.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1 600,00 гривень.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви вих. № 30-10/12120 від 16.11.2017 вбачається, що позивачем не надано жодного доказу сплати судового збору, при цьому, 30.11.2017 через відділ діловодства господарського суду позивач подав клопотання, згідно з яким просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву утримується за рахунок коштів Державного бюджету України.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно з ч. 2 п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд відхиляє клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, оскільки ним не доведено і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі станом на день подачі позову 30.11.2017. При цьому, господарський суд зауважує, що надана позивачем копія виписки по рахунку станом на 17.07.2017 не є належними доказами скрутного майнового стану позивача станом на день звернення з позовом до суду - 30.11.2017.

Більше того, з наданої виписки вбачається, що вихідний залишок по рахунку становить 1 553 000,40 грн.

Також, позивач не надав суду доказів, що ним були здійснені звернення до відповідної установи Державної казначейської служби України щодо бюджетних видатків для сплати судового збору.

Крім того, господарський суд не має можливості врахувати майновий стан відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позову.

У відповідності до пункту 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, позивачем при зверненні з даним позовом до суду не дотримано вимог п. 4 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з чим Господарський суд м. Києва дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Керуючись пунктом 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволені клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою для повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя О.А. Грєхова