ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" листопада 2017 р. Справа № 5019/1121/12

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Оліфер С М., розглянувши матеріали скарг Державного комунального підприємства "Луцьктепло" (далі Підприємство) від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ) про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року, від 27 жовтня 2017 року на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768, а також від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" до Державного комунального підприємства "Луцьктепло", Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" про стягнення в сумі 28 209 851,77 грн.,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 30.01.2017 р.,

ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.07.2016 р.;

від відповідача-1 - ОСОБА_3, довіреність № 27/08 від 03.01.2017 р.,

ОСОБА_4, довіреність № 26/08 від 03.01.2017 р.;

від відповідача-2 - не з'явився;

від Відділу - ОСОБА_5, довіреність № 1019/20.3-03 від 29.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепелен" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просило стягнути солідарно з Підприємства та Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" 28 209 851 грн. 77 коп. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 6 липня 2012 року вищенаведену позовну заяву було прийнято до розгляду суддею Торчинюком В.Г., порушено провадження у справі № 5019/1121/12 та призначено її до розгляду.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 4 вересня 2012 року у даній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" задоволено. Стягнуто солідарно з Підприємства та Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" 28 209 851 грн. 77 коп. заборгованості та 64 380 грн. 00 коп. судових витрат.

22 жовтня 2012 року місцевим господарським судом на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний наказ.

5 вересня 2017 року на адресу суду надійшла скарга Підприємства на постанову Головного державного виконавця Відділу.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду Рівненської області від 5 вересня 2017 року № 01-04/216/2017 відповідно до пунктів 2.3.47-2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 5019/1121/12.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 вересня 2017 року справу № 5019/1121/12 передано на розгляд судді Політиці Н.А.

Ухвалою суду від 6 вересня 2017 справу № 5019/1121/12 прийнято до провадження суддею Політикою Н.А.

Водночас ухвалою суду від 6 вересня 2017 року вищезазначену скаргу Підприємства повернуто скаржнику без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Після усунення недоліків, 14 вересня 2017 року від Підприємства на адресу суду повторно надійшла скарга від 12 вересня 2017 року № 4228/08 (т. 5, а.с. 1-3) на постанову Головного державного виконавця Відділу, в якій останнє просило суд:

- винести ухвалу, якою визнати дії Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо арешту коштів, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк" неправомірними та незаконними;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк";

- зобов'язати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича зняти арешт із коштів Підприємства, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк";

- зобов'язати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича не вчиняти будь-яких дій в частині стягнення коштів з Підприємства, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк";

- винести окрему ухвалу про виявлення порушень законності у діяльності Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича та направити її до Міністерства юстиції України.

Одночасно зі скаргою від Підприємства на адресу суду надійшла заява від 12 вересня 2017 року № 4227/08 про поновлення процесуального строку для оскарження (т. 5, а.с. 62-63).

Крім того, разом зі скаргою від 12 вересня 2017 року № 4228/08 Підприємством подано заяву від 12 вересня 2017 року № 4229/08 про забезпечення (т. 5, а.с. 51-52), в якій скаржник просив суд:

- вжити заходи до забезпечення та зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині арешту коштів на рахунках Підприємства: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк", до моменту розгляду по суті скарги Підприємства Господарським судом Волинської області у справі № 5004/165/12;

- зобов'язати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича не здійснювати стягнення на підставі виконавчого документа - наказу Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12 та не направляти ПАТ АБ "Укргазбанк", Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" платіжні вимоги про стягнення коштів, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк";

- зобов'язати Філію - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та ПАТ АБ "Укргазбанк" не вчиняти дії по списанню коштів на підставі платіжних доручень державного виконавця Відділу, що містяться на рахунках: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15 вересня 2017 року строк Підприємству для подання скарги від 12 вересня 2017 року № 4228/08 було поновлено, прийнято цю скаргу до розгляду та призначено її до слухання в судовому засіданні на 9 жовтня 2017 року.

До початку призначеного судового засідання через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 9 жовтня 2017 року № 21 (т. 5, а.с. 160-165), в яких останнє зазначило, що згідно вимог чинного законодавства контроль за дотриманням вимог частини 2 статті 48 та частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) покладено не на органи виконавчої служби, а на банки, інші фінансові установи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, що свідчить про відсутність порушень закону при винесенні державним виконавцем Відділу спірної постанови про арешт коштів боржника. Крім того, стягував зазначив, що скаржником, на його думку, не було доведено належними і допустимими доказами факту віднесення рахунку № 1, відкритого Підприємством у ПАТ АБ "Укргазбанк", до рахунків зі спеціальним режимом використання, на які відповідно до законодавства України заборонено накладати арешт у ході виконавчого провадження. Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепелен" вказало про необґрунтованість посилань Підприємства на ухвалу Господарського суду Волинської області від 15 серпня 2017 року у справі № 5004/165/12, оскільки вказаний судовий акт було скасовано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 5 жовтня 2017 року. За таких обставин стягував просив суд відмовити Підприємству в задоволенні його вимог щодо визнання незаконними дій державного виконавця Відділу та скасування постанови даного органу про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку 1, відкритому у ПАТ АБ "Укргазбанк".

Ухвалою суду від 9 жовтня 2017 року розгляд скарги відкладено на 6 листопада 2017 року.

У той же час 26 жовтня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла скарга Підприємства від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 (т. 5, а.с. 179-182) на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року по ВП № 40022768, в якій останнє просило суд:

- визнати дії Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 13 червня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк»;

- зобовязати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 26 жовтня 2017 року № 01-04/243/2017 у зв'язку з перебуванням судді Політики Н.А. у відпустці з 20 жовтня 2017 року по 3 листопада 2017 року та на підставі пунктів 2.3.47, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначений повторний автоматичний розподіл, відповідно до якого справа № 5019/1121/12 передана на розгляд судді Церковній Н.Ф.

Ухвалами Господарського суду Рівненської області від 27 жовтня 2017 року справу № 5019/1121/12 та скаргу Підприємства на дії Відділу було прийнято до провадження суддею Церковною Н.Ф. та призначено вищенаведену скаргу до розгляду в судовому засіданні на 6 листопада 2017 року.

Водночас 30 жовтня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла скарга Підприємства від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768, в якій останнє просило:

- визнати дії Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 6 жовтня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», неправомірними та незаконними;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Підприємства № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК»;

- зобовязати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року скаргу Підприємства від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 також було прийнято до розгляду суддею Церковною Н.Ф. та призначено її до слухання в судовому засіданні на 6 листопада 2017 року.

До початку призначеного судового засідання 6 листопада 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 6 листопада 2017 року № 23 (т. 6, а.с. 110-115), в яких останнє виклало правову позицію, аналогічну тій, що містилася у письмових поясненнях даної особи від 9 жовтня 2017 року № 21.

Крім того, 6 листопада 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду також надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 6 листопада 2017 року № 24 (т. 6, а.с. 120-123), в яких останнє зазначило, що згідно вимог чинного законодавства контроль за дотриманням вимог частини 2 статті 48 та частини 3 статті 52 Закону покладено не на органи виконавчої служби, а на банки, інші фінансові установи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, що свідчить про відсутність порушень закону при винесенні державним виконавцем Відділу спірної постанови про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768. Крім того, у даних письмових поясненнях стягував просив суд при винесенні судового рішення за скаргою Підприємства надати останньому можливість вільно розпоряджатися коштами на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», лише в частині, необхідній для виплати заробітної плати працівникам скаржника.

Ухвалою суду від 6 листопада 2017 року скарги Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року та від 27 жовтня 2017 року на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 було обєднано в одне провадження на підставі статті 58 ГПК України.

Крім того, ухвалою суду від 6 листопада 2017 року розгляд вищенаведених скарг було відкладено на 15 листопада 2017 року.

Слід також зазначити, що 14 листопада 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла скарга Підприємства від 13 листопада 2017 року № 5258/08 (т. 6, а.с. 196-197) на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768, в якій останнє просило:

- визнати дії Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 29 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО: 3034440, незаконними;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Підприємства № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк";

- зобовязати Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на рахунку № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Ухвалою суду від 14 листопада 2017 року скаргу Підприємства від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на дії Відділу було прийнято до розгляду та призначено до слухання в судовому засіданні на 28 листопада 2017 року.

Слід також зазначити, що ухвалою суду від 15 листопада 2017 року розгляд скарг Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року та від 27 жовтня 2017 року на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 було відкладено на 28 листопада 2017 року.

До початку судового засідання, призначеного на 28 листопада 2017 року, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду також надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 28 листопада 2017 року № 27, в яких останнє зазначило про неправомірність відкриття скаржником рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки таке відкриття відбулося після накладення Відділом арешту на рахунки Підприємства. Крім того, стягувач вказав, що даний рахунок, на його думку, не використовується Підприємством для виплати заробітної плати його працівникам, що свідчить про правомірність накладення Відділом арешту на кошти, що знаходяться на цьому рахунку.

Слід також зазначити, що до початку судового засідання 28 листопада 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду також надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 28 листопада 2017 року № 26, в якому останнє просило обєднати скарги Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року, від 27 жовтня 2017 року на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768, а також від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768, в одне провадження.

З огляду на наведене суд зазначає, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у пункті 9.9 постанови Пленуму від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Частиною 2 статті 58 ГПК України встановлено, що суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу.

Зі змісту нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що судді надано право об'єднати кілька однорідних справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони для спільного розгляду. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих справ, які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що заявлені у зазначених скаргах вимоги виникають з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів, суд у відповідності до статті 58 ГПК України дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" від 28 листопада 2017 року № 26 та об'єднання скарг Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4228/08, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08, від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 та від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанови Відділу про арешт коштів боржника в одне провадження.

У судовому засіданні 28 листопада 2017 року представники скаржника підтримали вимоги, викладені у скаргах від 12 вересня 2017 року № 4228/08, від 13 жовтня 2017 року № 4753/08, від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 та від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанови Відділу про арешт коштів боржника, та наполягали на їх задоволенні.

Представники стягувача у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог Підприємства у повному обсязі заперечили з підстав, зазначених у письмових поясненнях від 9 жовтня 2017 року № 21, від 6 листопада 2017 року № 23, від 6 листопада 2017 року № 24 та від 28 листопада 2017 року № 27.

Представник Відділу у даному судовому засіданні також заперечив проти задоволення вищезазначених скарг Підприємства у звязку з їх необґрунтованістю.

Слід зазначити, що Мале приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" явку свого уповноваженого представника у призначені судові засідання не забезпечило. Водночас зі змісту наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 5 а.с. 87-89) вбачається, що зазначений відповідач у жовтні 2012 року припинив свою діяльність.

Розглянувши матеріали вищезазначених скарг, заслухавши пояснення представників скаржника, стягувача та Відділу, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що скарги Підприємства підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі знаходиться виконавче провадження № 40022768 (що приєднане до зведеного виконавчого провадження № 51936816 згідно постанови Відділу від 11 серпня 2016 року) про стягнення солідарно з Підприємства та Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" заборгованості в сумі 28 209 851 грн.77 коп., а також 64 380 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12.

У межах виконавчого провадження № 40022768 головним державним виконавцем Відділу Шевченком Максимом Романовичем винесено постанову про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року, за якою накладено арешт на кошти, що містяться, зокрема, на рахунках Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Не погоджуючись з даною постановою, Підприємство звернулося до Господарського суду Рівненської області з відповідною скаргою на дії Відділу від 12 вересня 2017 року № 4228/08.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до частини 3 цієї статті арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 5 даної статті).

За приписами частин 1, 2 статті 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.3, 10.4, 10.9, 10.11 Постанови Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", на підставі постанови державного виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком державного виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 10.6 цієї глави. Банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів. Кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Зняття арешту з коштів банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду.

У той же час згідно частини 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що знаходяться на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Суд зауважує, що Законом прямо передбачено рахунки зі спеціальним режимом використання, на які заборонено накладати арешт.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рахунки Підприємства № 70, № 70 та № 70, були відкриті скаржником у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на підставі укладеного з даною фінансовою установою договору банківського рахунку від 31 липня 2014 року № 4070/5 (т. 5, а.с. 29-33).

За змістом пункту 1.1 цього правочину банк відкрив Підприємству вищенаведені рахунки, які є поточними рахунками із спеціальним режимом використання, на виконання, зокрема, Закону України "Про теплопостачання".

Крім того, судом також встановлено, що рахунок Підприємства № 70 був відкритий скаржником у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на підставі укладеного з даною фінансовою установою договору банківського рахунку від 24 вересня 2014 року № 4070/6 (т. 5, а.с. 35-38).

Відповідно до пункту 1.1 цієї угоди банк відкрив Підприємству вищезазначений рахунок, який є поточним рахунком із спеціальним режимом використання, на виконання, зокрема, Закону України "Про теплопостачання".

Згідно пункту 7.1 обох вищезазначених договорів банківського рахунку, останні набувають чинності з дати їх підписання та діють протягом терміну дії постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року № 217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу". Зазначена постанова Кабінету Міністрів України на час розгляду скарг Підприємства не була скасована та є чинною, що свідчить про чинність і самих договорів банківського рахунку від 31 липня 2014 року № 4070/5 та від 24 вересня 2014 року № 4070/6.

Слід також зазначити, що неправомірність накладення головним державним виконавцем Відділу арешту на грошові кошти Підприємства, які містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", фактично не заперечувалася і стягувачем у наданих ним письмових поясненнях.

З матеріалів справи також вбачається, що за умовами укладеного між Підприємством та ПАТ АБ "Укргазбанк" договору банківського рахунку із спеціальним режимом використання від 9 квітня 2015 року № 252571/2603-04, останній відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Інструкції про порядок відкриття , використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, Закону України "Про теплопостачання", Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх використанням у сфері теплопостачання, здійснює відкриття Підприємству поточного рахунку із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами № 571 у національній валюті України.

Водночас за змістом 1.3 цього правочину для виконання розрахунків за вищенаведеним рахунком Підприємство відкриває рахунок № 1 в банку на підставі договору банківського рахунку.

Наведені обставини також підтверджуються наявною у матеріалах справи відповідною довідкою ПАТ АБ "Укргазбанк" від 22 червня 2017 року № 5-102/02/597/2017 (т. 5, а.с. 24).

Слід також зазначити, що за умовами пункту 1.4 договору банківського рахунку із спеціальним режимом використання від 9 квітня 2015 року № 252571/2603-04 Підприємство доручило банку здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку № 1 для сплати комісій в розмірі та в строки, згідно з тарифами, що є невідємною частиною цього договору.

Згідно статті 19 Закону України "Про міжнародні договори" при зверненні стягнення на кошти на рахунках боржників, органи Державної виконавчої служби мають враховувати Положення Гарантійної Угоди між Україною та Європейським Банком Реконструкції та Розвитку Гарантійної Угоди між Україною як Гарантом та Європейським співтовариством з атомної енергії як Кредитором стосовно Угоди про механізм надання позики, які ратифіковані Законами України від 15 квітня 2014 року № 1267-УІІ та № 1268-УІІ відповідно, щодо не накладення арештів на будь-які витратні рахунки чи резервні рахунки з обслуговування боргу.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що рахунок № 1 є нерозривно повязаним з рахунком № 571, відкритому скаржником у ПАТ АБ "Укргазбанк", а тому арешт коштів, які знаходяться на цьому рахунку, тягне за собою блокування обігу коштів на захищеному Законом рахунку № 571, призначеному для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, що є порушенням вимог статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання".

Наведені обставини також підтверджуються наявною у матеріалах справи копією кредитного договору від 24 жовтня 2014 року, укладеного між скаржником та Європейським Банком реконструкції та розвитку для фінансування проекту з покращення енергоефективності виробництва, транспортування та споживання тепла у місті Луцьку, в якому вказаний рахунок Підприємства № 1 (т. 5, а.с. 211-213).

Суд також звертає увагу на те, що у звязку з накладенням арешту на рахунки № 1 та № 571, відкриті скаржником у ПАТ АБ "Укргазбанк", Європейським Банком реконструкції та розвитку листом від 22 серпня 2017 року (т. 5, а.с. 210) повідомлено Підприємство про те, що у звязку із простроченням сплати заборгованості перед даною фінансовою установою за кредитним договором від 24 жовтня 2014 року, з 16 вересня 2017 року припиняється фінансування проекту з покращення енергоефективності виробництва, транспортування та споживання тепла у місті Луцьку, зменшення відповідних операційних витрат підприємства та забезпечення надійного теплопостачання.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують здійснення Підприємством виплати заробітної плати своїм працівникам з рахунку № 1, який використовується скаржником для виконання розрахунків за рахунком із спеціальним режимом використання № 571, зокрема, копія довідки ПАТ АБ "Укргазбанк" від 2 листопада 2017 року № 5-102/02/748/2017, копія бухгалтерської довідки Підприємства від 3 листопада 2017 року та копії відповідних платіжних доручень (т. 6, а.с. 31-78).

За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Підприємства, викладених у скарзі від 12 вересня 2017 року № 4228/08, щодо скасування постанови Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Відтак, скарга Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4228/08 підлягає задоволенню і в частині визнання дій Головного державного виконавця Відділу щодо накладення постановою від 10 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними, зобовязати наведеного державного виконавця зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на вищенаведених рахунках, та не вчиняти будь-яких виконавчих дій в частині стягнення коштів з скаржника, що містяться на даних рахунках.

Водночас, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен", викладені у його письмових поясненнях, зокрема, від 6 листопада 2017 року № 23 щодо недоведеності Підприємством належними і допустимими доказами факту віднесення рахунку № 1, відкритого скаржником у ПАТ АБ "Укргазбанк", до рахунків зі спеціальним режимом використання, на які відповідно до законодавства України заборонено накладати арешт у ході виконавчого провадження, спростовуються вищенаведеними обставинами та визнаються судом необґрунтованими.

Однак, заява Підприємства від 12 вересня 2017 року № 4229/08 про забезпечення (т. 5, а.с. 51-52), в якій скаржник просив суд вжити заходи до забезпечення та зупинити дію постанови про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині арешту коштів на рахунках Підприємства: №№ 70, 70, 70, 70, відкритих у Філії - Волинське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"; №№ 571 та 1 у ПАТ АБ "Укргазбанк", до моменту розгляду по суті скарги Підприємства Господарським судом Волинської області у справі № 5004/165/12, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Зі змісту вищенаведених імперативних приписів чинного законодавства вбачається, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами необхідності вжиття заходів до забезпечення предявленого ним позову, суд дійшов висновку про те, що вищезазначена заява Підприємства є необґрунтованою, у звязку з чим в її задоволенні слід відмовити. У той же час суд зазначає, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 15 серпня 2017 року у справі № 5004/165/12, на яку посилалося Підприємство в обгрунтування своїх вимог, було скасовано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 5 жовтня 2017 року.

Слід також зазначити, що Підприємство у своїй скарзі скарга від 12 вересня 2017 року № 4228/08 також просило суд винести окрему ухвалу про виявлення порушень законності у діяльності Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича та направити її до Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте Підприємством не було надано жодних письмових документів на підтвердження вищенаведених обставин та не наведено обставин, які свідчать про наявність порушень законності або недоліків в діяльності вищезазначеної особи.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведеної заяви скаржника.

Слід також зазначити, що Підприємство не позбавлене права звернутися до відповідних органів із заявою про виявлення порушень законності посадовими особами Відділу чи вчинення останніми злочину для перевірки вищенаведених фактів.

Крім того, Підприємство у скарзі від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 просило суд визнати дії Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 13 червня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними, скасувати наведену постанову в цій частині та зобовязати вищезазначеного державного виконавця, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на зазначених рахунках.

З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № 40022768 головним державним виконавцем Відділу Шевченком Максимом Романовичем винесено постанову про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року, за якою накладено арешт на кошти, що містяться, зокрема, на рахунках Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Як було зазначено вище, згідно частини 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що знаходяться на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. Оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов'язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають зупиненню.

Інвестиційні програми розробляються суб'єктами господарювання у сфері теплопостачання. Порядок розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері теплопостачання встановлюється спільним рішенням центрального органу виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, центрального органу виконавчої влади у сфері інвестиційної діяльності та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання для проведення в установленому законодавством порядку розрахунків за інвестиційними програмами відкривають спеціальні рахунки. На зазначені рахунки суб'єкти господарювання перераховують кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм у сфері теплопостачання. Порядок зарахування коштів на спеціальний рахунок, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання - власники спеціальних рахунків зобов'язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється (стаття 261 Закону України "Про теплопостачання").

За визначеннями, наведеними, у статті 1 Закону України "Про теплопостачання", інвестиційна програма - комплекс заходів, затверджений в установленому порядку, для підвищення рівня надійності та забезпечення ефективної роботи систем централізованого теплопостачання, який містить зобов'язання суб'єкта господарювання у сфері централізованого теплопостачання щодо будівництва (реконструкції, модернізації) об'єктів у цій сфері, поліпшення якості послуг, з відповідними розрахунками та обґрунтуваннями, а також зазначенням джерел фінансування та графіка виконання; поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами (далі - спеціальні рахунки) - рахунки суб'єктів господарювання у сфері централізованого теплопостачання, призначені для накопичення та використання коштів виключно для виконання інвестиційних програм у зазначеній сфері; уповноважений банк - визначений Кабінетом Міністрів України банк, що обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу.

Як вбачається, зокрема, із Закону України "Про теплопостачання", порядок зарахування коштів на спеціальний рахунок та їх використання встановлюється Постановою КМ України від 9 жовтня 2013 року № 750 "Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення".

У свою чергу, дія цієї Постанови поширюється на суб'єктів господарювання, які в установленому законодавством порядку отримали відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання, на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (ліцензіати).

Згідно з Постановою КМ України від 9 жовтня 2013 року № 750 власниками коштів на спеціальному рахунку є ліцензіати. Ліцензіати зобов'язані використовувати кошти із спеціального рахунка виключно для виконання інвестиційних програм згідно з графіком на планований та прогнозний періоди. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється (пункт 7 Постанови).

Отже, накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на інші цілі, ніж це передбачено, суперечить вимогам вищенаведених норм Закону, статтям 191, 261 Закону України "Про теплопостачання", Постанові КМ України від 9 жовтня 2013 року № 750 "Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення".

Враховуючи встановлене судом віднесення рахунків Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунків № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», до захищених Законом рахунків із спеціальним режимом використання, на кошти яких згідно імперативних приписів чинного законодавства заборонено накладення арешту, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Підприємства, викладених у скарзі від 13 жовтня 2017 року № 4753/08, щодо скасування постанови Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Підприємства № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Відтак, скарга Підприємства від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 підлягає задоволенню і в частині визнання дій Головного державного виконавця Відділу щодо накладення постановою від 10 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними, зобовязання наведеного державного виконавця зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на вищенаведених рахунках, та зобовязання не вчиняти будь-яких виконавчих дій в частині стягнення коштів з скаржника, що містяться на даних рахунках.

Також, Підприємство у своїх скаргах від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 та від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", просило суд, зокрема, відповідно скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Підприємства № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку скаржника № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Так, з матеріалів справи вбачається, що у межах виконавчого провадження № 40022768 головним державним виконавцем Відділу Шевченком Максимом Романовичем винесено постанову про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року, за якою накладено арешт на кошти, що містяться, зокрема, на рахунку Підприємства № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Судом встановлено, що наведений банківський рахунок використовується скаржником для виплати заробітної плати його працівникам, що підтверджується, зокрема, наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень від 30 серпня 2017 року № 69, від 26 вересня 2017 року № 297, від 13 жовтня 2017 року № 374 (т. 6, а.с. 13-15).

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази використання наведеного рахунку скаржника для інших цілей, крім виплати заробітної плати його працівникам.

Разом з тим, у межах виконавчого провадження № 40022768 головним державним виконавцем Відділу Шевченком Максимом Романовичем також винесено постанову про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року, за якою накладено арешт на кошти, що містяться, зокрема, на рахунку Підприємства № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи наявна копія укладеного між Підприємством та ПАТ КБ "Приватбанк" договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток від 22 серпня 2017 року № 08С14039494 (т. 6, а.с. 205-207), за умовами якого наведена фінансова установа зобовязалася здійснювати розрахунково-касове обслуговування Підприємства в частині відкриття карткових рахунків на користь фізичних осіб для виплати заробітної плати, стипендії та інших видів виплат; розрахунково-касового обслуговування під час видачі заробітної плати, стипендії та інших видів виплат, які передбачені чинним законодавством України, працівникам/студентам клієнта з використанням платіжних карток Міжнародних Платіжних Систем відповідно, зокрема, до тарифів банку, що наведені в заяві про розрахунково-касове обслуговування.

Згідно наведеної заяви про розрахунково-касове обслуговування, що є додатком до цього правочину (т. 6, а.с. 208), рахунком Підприємства для перерахування в банк коштів заробітної плати, стипендії та інших видів виплат, передбачених чинним законодавством України, є рахунок № 3888.

Водночас, матеріали справи не містять доказів використання вказаного рахунку скаржником не за цільовим призначенням, що свідчить про необґрунтованість посилань стягувача на декларативність виплати заробітної плати працівникам Підприємства з вищенаведеного рахунку.

Статтями 8, 9, 68 ОСОБА_6 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися ОСОБА_6 України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із статтею 43 ОСОБА_6 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із частиною 1 статті 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Пунктом 7 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 28 січня 2016 року № 01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)" встановлено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

У пункті 2 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 9 вересня 2013 року № 453 "Про затвердження Порядку прийняття банками на виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати" передбачено, що банки приймають від платників єдиного внеску грошові чеки, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником єдиного внеску розрахункових документів (документів на переказ готівки) про перерахування коштів для сплати сум єдиного внеску. Суми, сплачені за цими документами, повинні складати не менше 1/3 суми коштів для виплати заробітної плати, зазначеної в грошових чеках, платіжних дорученнях та інших розрахункових документах.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2016 року у справі № 918/45/16.

Враховуючи викладене, накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Отже, вимоги скарг Підприємства від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 та від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову Відділу про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", про скасування постанови Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Підприємства № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК» та скасування постанови Головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку скаржника № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", підлягають задоволенню.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цих скарг Підприємства і в частині визнання неправомірними та незаконними дій головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 6 жовтня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», та зобовязання останнього, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», а також визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу Шевченка Максима Романовича щодо накладення постановою від 29 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО: 3034440, та зобовязання останнього, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Підприємства, що містяться на рахунку № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Судом не беруться до уваги викладені у письмових поясненнях від 28 листопада 2017 року № 27 твердження стягувача щодо неправомірності відкриття скаржником рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки таке відкриття відбулося після накладення Відділом арешту на рахунки Підприємства, з огляду на наступне.

Згідно частини 4 статті 52 Закону у разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю "Тепелен" не було доведено суду належними і допустимими доказами факту умисного невиконання Підприємством судового рішення, передбаченого положеннями даної статті як обовязкової передумови для можливості надсилання відповідним правоохоронним органам матеріалів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Інші заперечення стягувача також не знайшли свого підтвердження при розгляді скарг Підприємства, у звязку з чим визнаються судом необґрунтованими.

На підставі ст. 58, ст. 86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768 задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо накладення постановою від 10 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зобовязати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зобовязати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 не вчиняти будь-яких виконавчих дій в частині стягнення коштів з Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року по ВП № 40022768 задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо накладення постановою від 13 червня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», неправомірними та незаконними.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зобовязати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо накладення постановою від 6 жовтня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», неправомірними та незаконними.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про арешт коштів боржника від 6 жовтня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Зобовязати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо накладення постановою від 29 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО: 3034440, незаконними.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Зобовязати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунку № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Ухвала може бути оскаржена в установленому ГПК України порядку.

Суддя Церковна Н.Ф.