ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017р. Справа № 917/1354/17

за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представленого Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості (проїзд Арсенальний, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, )

до Управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області (проспект Свободи, 80, м. Кременчук, 39602)

про стягнення 12 305,18 грн.

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 14.06.2017р. № 1469

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Суд повідомив, що повне рішення буде складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представленого Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості (позивач) до Управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області (відповідач) про стягнення суми виплаченого забезпечення в розмірі 12 305,18 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.08.2017р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду і порушено провадження у справі № 917/1354/17. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні 19.09.2017р.

Позивач через канцелярію суду надав:

- лист (вх. № 10539 від 28.08.2017р.) в якому повідомив, що в провадженні інших судів України або органів, які у межах своєї компетенції вирішують спори, не має справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав та не має рішень інших судів та органів з такого спору;

- копію рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2017р. у справі № 910/17530/16 (вх. № 11559 від 19.09.2017р.).

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11445 від 15.09.2017р.), в якому відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначає, що посилання позивача в позові на наказ Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості № НТ170614 від 14.06.2017р. про припинення реєстрації безробітного ОСОБА_2 та розрахунку за період з 03.10.2016р. по 29.05.2017р. є недоречним, оскільки постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017р. по справі № 816/1197/16 поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області. Також вказує, що за приписами ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Також від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 11504 від 18.09.2017). Зазначене клопотання вмотивоване неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника відповідача в судове засідання у зв"язку з прийняттям ним участі в іншому судовому засіданні. Зважаючи на те, що господарським процесуальним кодексом України не обмежено коло осіб, які можуть здійснювати представництво сторін в судових засіданнях, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється.

При цьому суд враховано приписи пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", який визначає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, проте останній не скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника позивача, суд встановив:

Громадянин ОСОБА_2 (далі - гр. ОСОБА_2В.) працював в управлінні Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області (відповідач у справі) на посаді начальника Управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області.

Наказом від 26.07.2016р. № 950-то зазначена особа була звільнена із займаної посади за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

26.09.2016р. гр. ОСОБА_2 звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості (далі - Кременчуцький МРЦЗ) із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 8).

На підставі вказаної заяви гр. ОСОБА_2 та відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" останньому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю (витяг із наказів про прийняті рішення - а.с. 7).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017р. у справі № 816/1197/16 (а.с. 12-17) гр. ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області з 10.08.2016р.

Наказом відповідача № 686-то від 08.06.2017р. (а.с. 9) гр. ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області з 10.08.2016р.

14.06.2017р. було припинено реєстрацію гр. ОСОБА_2 як безробітного у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду (витяги з наказу Кременчуцького МРЦЗ від 14.06.2017р. № НТ170614 - а.с. 7).

Згідно розрахунку позивача (а.с. 9 - зворотній бік) у період перебування на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ у період з 03.10.2016р. по 29.05.2017р. гр. ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в сумі 12 305,18грн.

19.06.2017р. Кременчуцьким МРЦЗ видано наказ за № 130 про відшкодування управлінням Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_2, розмірі 12 305,18грн. (а.с. 11).

19.06.2017р. позивачем на адресу відповідача направлено лист з вимогою про відшкодування коштів, які підлягають поверненню протягом 15 календарних днів від дня отримання даного листа (а.с. 10).

Згідно наданої позивачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказаний лист було отримано відповідачем 22.06.2017р. (а.с. 10 - зворотій бік).

Докази відшкодування відповідачем виплаченої допомоги по безробіттю в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи (ч. 1 ст. 6 Закону).

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Згідно з приписами ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок безробіття визначено розділом VII Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ч. 4 ст. 35 вказаного Закону, відповідно до яких із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017р. у справі № 816/1197/16 (а.с. 12-17) визнано протиправними та скасовано наказ Держгеокадастру від 26.07.2016 №950-то, наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №121-к, наказ управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області від 10.08.2016 №15 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області з 10.08.2016р.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Всупереч вищевказаним приписам чинного законодавства, судове рішення не було виконано відповідачем невідкладно, а гр. ОСОБА_2 було поновлено на роботі лише 08.06.2017р. (тобто більше ніж через 5 місяців після набрання чинності зазначеною постановою суду) шляхом видачі наказу № 686-то (а.с. 9).

Наказом позивача від 14.06.2017р. № НТ170614 ( а.с. 7) припинено реєстрацію гр. ОСОБА_2 як безробітного у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду та припинено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, на підставі цієї норми за рахунок застрахованих осіб підлягають відшкодуванню лише витрати понесені Фондом внаслідок умисного невиконання цими особами своїх обов'язків та зловживання ними.

Матеріали справи свідчать, що гр. ОСОБА_2 своєчасно повідомив позивача про поновлення його на роботі, а усі спірні витрати були понесені позивачем до дати видачі наказу відповідача про поновлення громадянина ОСОБА_2 на посаді на підставі рішення суду.

У зв'язку з цим, суд не вбачає у діях громадянина ОСОБА_2 будь-яких зловживань чи умисного невиконання своїх обов'язків, які є підставою для стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю з громадянина ОСОБА_2, на що вказує відповідач у відзиві позов.

Суд встановив, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами розмір та правомірність проведених гр. ОСОБА_2 виплат на загальну суму 12 305,18грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позов них вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку з цим судовий збір стягується з відповідача в дохід бюджету.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області (проспект Свободи, 80, м. Кременчук, 39602, ) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представленого Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості (проїзд Арсенальний, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, , р/р 3202 банк ГУДКСУ у Полтавській області, одержувач Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, МФО 831019 ) суму виплаченого забезпечення в розмірі 12 305,18грн.

3. Стягнути з Управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області (проспект Свободи, 80, м. Кременчук, 39602, ) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код отримувача за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1600, 00грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.09.2017р.

Суддя О.О. Ореховська