ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 908/144/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Ковтонюк Л.В., Корнілової Ж.О., Карабаня В.Я.
за участю представника: Сінченко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні суміші"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017
у справі № 908/144/16господарського суду Запорізької області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні суміші"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Сухі суміші"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1.ОСОБА_6 2.публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій №1"
прозвернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на майно

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 (суддя Гандюкова Л.П.) у позові відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017 (колегія у складі суддів: Стойка О.В., Попков Д.О., Марченко О.А.) рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017 та рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 як такі, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельні суміші" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сухі суміші", з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про погашення заборгованості відповідачем у сумі 145 411,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з переліком майна, який наведений позивачем в уточненні до позову, що належить відповідачу на праві власності, шляхом визнання права власності на це майно за позивачем.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач послався на те, що внаслідок ухилення відповідачем від виконання договірних обов'язків щодо повернення фінансової допомоги ОСОБА_6, позивач, який поручився за відповідача перерахував за останнього ОСОБА_6 відповідну суму грошових коштів, а оскільки між відповідачем та ОСОБА_6 було укладено договір застави рухомого майна від 09.10.2015 з метою забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за відповідними договорами про поворотну фінансову допомогу, до позивача, як до поручителя, перейшли права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання, тобто до позивача перейшло право заставодержателя за договором застави від 09.10.2015, з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 24.02.2016, який укладено між ОСОБА_6 та позивачем, що й стало підставою для звернення з даним позовом.

Дослідивши подані сторонами докази, у тому числі договори про надання поворотної фінансової допомоги від 25.02.2015 № 25/02, від 27.03.2015 № 27/03, від 25.05.2015 № 25/05, від 24.06.2015 № 24/06, від 30.06.2015 № 30/06, від 11.08.2015, які укладено між відповідачем та ОСОБА_6, договір застави від 09.10.2015, який укладено між відповідачем та ОСОБА_6, договір поруки від 22.09.2015, який укладено між позивачем та ОСОБА_6, договір про відступлення права вимоги від 24.02.2016, який укладено між ОСОБА_6 та позивачем, довідку відповідача від 21.09.2015 (яка підписана ОСОБА_6.), витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 24.02.2016 № 49040117, вимоги ОСОБА_6 та позивача про усунення порушень за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, договору поруки від 22.09.2015, договору застави від 09.10.2015, квитанції до прибуткових касових ордерів, банківські квитанції, господарський суд Запорізької області та Донецького апеляційний господарський суд дійшли висновку про те, що позивачем не доведені його вимоги, як того вимагає ст. 33 ГПК України, оскільки договором застави не визначені індивідуальні ознаки (характеристики) рухомого майна, перелік якого наведено у даному договорі, що виключає підстави для задоволення позову.

Вказаний висновок відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Доводи, наведені скаржником, були предметом дослідження як в місцевому господарському суді так і в апеляційному господарському суді, які повно їх дослідили і дали їм правильну юридичну оцінку.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні суміші" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017 у справі № 908/144/16 залишити без змін.

Головуючий Л.Ковтонюк

судді: Ж.Корнілова

В.Карабань