ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 Справа № 917/866/16

за позовом Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Перемоги, 1

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Полтава-2007, 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Драгоманова, 33 Б

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. Відділ Держгеокадастру у Лохвицькому районі Полтавської області, 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Кирпоноса, 19

2. ОСОБА_2, 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Чкалова, 35

про розірвання Договору оренди землі в редакції від 21.11.2012р., укладений між Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Полтава-2007,

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники в судовому засіданні:

Від позивача: відсутні (див. протокол судового засідання)

Від відповідача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання)

Від третіх осіб: відсутні (див. протокол судового засідання)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 17.10.2017 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

09.11.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області про розірвання Договору оренди землі в редакції від 21.11.2012р., укладеного між Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Полтава-2007 про передачу земельної ділянки площею 899,7715 га, що знаходяться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Позивач та треті особи представництво в судове засідання не забезпечили.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розглядом справи від 07.11.2017 року (вх№ 13655 від 08.11.2017 року, т. 3, а.с. 116) у звязку із неможливістю забезпечити участь представника в судовому засіданні. Суд не задовольнив зазначене клопотання за наступного.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При вирішенні клопотання позивача судом враховано розяснення Вищого господарського суду України, викладені у постанові Пленуму №18 про те, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, позовні вимоги не визнає, з мотивів, викладених в письмових поясненнях (т. 3, а.с. 117-127).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Розпорядженням голови Лохвицької районної адміністрації від 23.06.2011 року №259 ТОВ «Полтава-2007» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками площею 919,36 га із земель запасу сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради(т. 1, а.с. 16).

Розпорядженням голови Лохвицької районної адміністрації від 25.06.2011 року №270 ТОВ «Полтава-2007» надано в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 919,36 га ріллі із земель запасу на території Яхниківської сільської ради терміном оренди до 20.05.2023року(т. 1, а.с. 17).

Розпорядженням голови Лохвицької районної адміністрації від 29.10.2012 року №661 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ТОВ «Полтава-2007» користування земельними ділянками площею 899,7715 та внесено зміни в розпорядження від 25 червня 2011 року №270 «Про надання земельних ділянок на умовах оренди ТОВ «Полтава-2007 в якому розмір земельних ділянок було зменшено(т. 1, а.с. 18).

21 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір оренди, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Яхниківської сільської ради загальною площею 899,7715 га, яка складається з 48 земельних ділянок.

Договір укладено до 20 травня 2023 року.

В договорі сторони погодили розмір орендної плати та порядок її перегляду, умови та строки передачі земельної ділянки і умови використання земельної ділянки, відповідальність сторін, а також порядок і умови зміни умов договору і припинення його дії (т.1, а.с.12-14).

Згідно з актом приймання-передачі земельна ділянка була передана Орендодавцем Орендарю (т.1, а.с.15).

Згідно довідки відділу держземагентства у Лохвицькому районі Полтавської області від 19 вересня 2014 року № 550-02-33/365 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2014 року спірні земельні ділянки перебувають у користуванні ТОВ «Полтава 2007».

17 червня 2014 року відповідач звернувся до відділу Держземагенства у Лохвицькому районі Полтавської області з заявами про отримання витягів з державного земельного кадастру, які необхідні для проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Листом від 22 липня 2014 року № 530-01-07/4676 відповідачу відмовлено в отриманні таких витягів, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом про зобов'язання Відділу Держземагенства у Лохвицькому районі Полтавської області повторно розглянути у порядку встановленому Порядком ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року у справі № 816/4156/14, залишеною в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року, частково задоволено вимоги ТОВ «Полтава 2007» та зобов'язано відділ Держземагенства у Лохвицькому районі Полтавської області повторно розглянути у порядку встановленому Порядком ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру.

Розпорядженням голови Лохвицької районної державної адміністрації від 31.03.2015 року № 111 було внесено зміни до розпорядження №662 від 29.10.2012 року, а саме в ньому було відображено їх кадастрові номери.

В 2016 році відповідач провів державну реєстрацію прав на 6 з 48 земельних ділянок відповідно до договору оренди земельної ділянки від 24 травня 2011 року, зокрема за інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майном:

- за номером квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:002:0028 площею 8,7214 Га.;

- за номером квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:002:0266 площею 1,35 Га.;

- за номером квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:4018 площею 1.5 Га.;

- за номером квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:4032 площею 0,9 Га.;

- за номером 5 квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:4029 площею 10,6999 Га.;

- за номером квітня 2016 року ТОВ «Полтава-2007 » зареєструвала право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:4012 площею 26,9204 Га.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Предметом даного позову є вимога позивача про розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки від 21.11.2012р. з підстав істотного порушення відповідачем як умов Договору, так і норм закону в частині невиконання обов'язку щодо державної реєстрації спірного Договору.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов'язки орендаря. Зокрема, вказаною статтею визначено, що орендар земельної ділянки має право приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2-3 ст. 11 ЦК України цивільні обовязки виникають з договорів (правочинів) та актів цивільного законодавства.

Пунктом 20 спірного Договору оренди сторони передбачили, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього Договору за актом приймання-передачі.

Пунктами 37-40 оспорюваного Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Так, п. 37 Договору зазначені підстави для припинення дії договору. Договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у ст. 141 ЗК України та статтях 31, 32 Закону України "Про оренду землі". При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами можуть бути: 1) закінчення строку, на який було укладено договір; 2) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; 3) смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови зазначених у Законі України "Про оренду землі" осіб від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; 4) ліквідація юридичної особи-орендаря; 5) неможливості використання земельної ділянки в наслідок обставин, що не залежать від Орендаря та Орендодавця.

Пунктом 38 Договору визначені підстави для розірвання договору, а саме зазначено, що договір розривається за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання стороною обов'язків передбачених Договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також і інших підстав визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вчинялись дії спрямовані на державну реєстрацію права оренди на підставі спірного Договору, що підтверджується обставинами, встановленими у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року у справі №816/4156/14.

Відповідач у 2016 частково здійснив державну реєстрацію права оренди на підставі спірного Договору щодо 6 із 48 орендованих земельних ділянок, що в сукупності свідчить про вчинення відповідачем дій спрямованих на здійснення реєстрації спірного договору оренди землі.

Реєстрація договору оренди земельної ділянки є правом, а не прямим обов'язком орендаря, та відповідно умовою, виконання якої є підставою для передачі орендарю земельної ділянки та виникнення у останнього права на її використання. Про це зазначив Вищий господарський суд України в постанові від 02.08.2017 року, переглядаючи судові рішення в цій справі.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, посилання позивача на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" як на підставу розірвання договору оренди землі в редакції від 21.11.2012р. є необґрунтованими та судом не приймаються.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні з даним позовом, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 27.11.2017 р. (у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному).

Суддя Г.І.Бунякіна