КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа№ 910/11471/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача: Горчакова Л.В. (довір. №05-06/17 від 11.01.2017);

від відповідача: Слюсар О.Б. ( довір. б/н від 26.12.2016р.);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "ЗОРЯ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р.

у справі №910/11471/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "ЗОРЯ"

до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

про визнання недійсною односторонньої відмови від договору, спонукання до виконання зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р. у справі №910/11471/17 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що банк припинив договірні відносини з позивачем листом, тобто шляхом одностороннього розірвання договору, здійснюючи свої функції фінансового моніторингу, покладені на нього в силу законодавства України, вказані дії відповідача не суперечать умовам п.8.5 договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що ані від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ані від інших контролюючих органів, ані від інших суб'єктів первинного фінансового моніторингу ( у т.ч. банківських установ) ніколи не надходило повідомлень щодо наявності можливих порушень у діяльності позивача. Уся інформація щодо позивача та його кінцевих бенефіціарних власників наявна як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так і в загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів, а також на сайті позивача. Позивач не отримував будь-яких запитів від АТ «УкрСиббанк» з приводу надання будь-яких додаткових документів чи пояснень з приводу кінцевих бенефіціарів чи своєї діяльності, будь-яких запитів щодо необхідності уточнення інформації після проведеної відповідачем повної ідентифікації та відкриття рахунків.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

24 березня 2014 року між позивачем (клієнт) та відповідачем (банк) укладено договір банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" № 1, за умовами якого банк зобов'язався відкрити рахунок клієнту на підставі поданої ним заяви та здійснювати обслуговування рахунку клієнта і надавати йому інші послуги відповідно до ліцензії НБУ на здійснення банківських операцій, вимог законодавства та умов договору.

Додатковими угодами №1 від 24.03.2014 та №4 від 02.04.2014 до договору банківського рахунку та обслуговування клієнтів сторони визначили поточні рахунки клієнта та валюту для зберігання грошових коштів та здійснення розрахунково-касового обслуговування по них.

24.05.17р. відповідачем направлено позивачу лист №58-2-3/25999 з повідомленням про намір через 31 календарний день, з дня відправлення поштою вказаного листа, розірвати договірні відносини та закриття рахунків по договору № 1 від 24.03.2014 через встановлення неприйнятно високого ризику суб'єктом фінансового моніторингу. Лист отримано позивачем, згідно відмітки на листі, 29.05.2017р. вх. № 303.

Звертаючись з позовними вимогами про визнання недійсною односторонньої відмови від договору, спонукання до виконання зобов'язань за договором, позивач зазначає про те, що ПАТ "Київська поліграфічна фабрика "ЗОРЯ" здійснює свою діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, та не отримувало запитів від банку з приводу надання будь-яких документів чи пояснень з приводу кінцевих бенефіціарів чи своєї діяльності, або необхідності уточнення інформації після проведення відповідачем повної ідентифікації та відкриття рахунків.

Відповідно до статті 202, частини 2 статті 203, статей 205, 207, 237 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою; представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Пунктом 8.5 договору, у разі наявності підстав, передбачених цим договором або законодавством, банк має право розірвати договір, про що клієнту надсилається поштою відповідний лист (з повідомленням про вручення) за адресою вказаною клієнтом у цьому договорі, або на іншу адресу, яку клієнт повідомить банку у разі зміни місцезнаходження (місця проживання). Клієнт повинен відповісти на відповідний лист банку протягом одного місяця з дати відправлення такого листа. Якщо протягом строку, зазначеного в цьому пункті договору, банк не отримав відповіді від клієнта або клієнт не виправив порушення умов цього договору за наявності такого порушення, вважається, що клієнт згоден із розірванням договору, при цьому, всі рахунки, які відкриті за договором закриваються, а наявні залишки коштів перераховуються на відповідний внутрішньобанківський рахунок і можуть бути отримані клієнтом за його першою вимогою з урахуванням вимог чинного законодавства.

Звертаючись з листом № 58-2-3/25999 від 24.05.2017 про розірвання договору № 1 від 24 березня 2014 року відповідач зазначив про те, що АТ "УкрСиббанк" здійснює функції суб'єкта первинного моніторингу та зобов'язаний забезпечувати у своїй діяльності управління ризиками та розроблення критеріїв ризику згідно Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Згідно з розробленими у банку критеріями ризиків, що закріплені у внутрішніх правилах та процедурах, ст.10 вказаного Закону, банк прийняв рішення про встановлення клієнту неприйнятно високого ступеня ризику.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 1, 3 статті 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідач своє право на односторонню відмову банку від договору банківського рахунку пояснює тим, що рішення банку про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику та припинення ділових відносин з клієнтом ґрунтується на нормах законодавства та внутрішніх документах банку з питань фінансового моніторингу, зокрема про те, що є Програма управління комплаєнс-ризиків фінансового моніторингу, яка розроблена ПрАТ"УкрСиббанк" та затверджена наказом АТ "УкрСиббанк" № П-COMPL-2016-42 від 28.09.2016, відповідно до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, нормативно-правових актів Національного банку України, Міністерства фінансів України та ін. Причиною відмови від ділових стосунків з клієнтом є виникнення підозри щодо ненадання банку інформації щодо реального бенефіціарного власника юридичної особи, а також той факт, що репутація клієнта оцінена як "Негативна".

Згідно з ч.ч.2-6 ст.64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України: клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку; клієнтів, які здійснюють фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу; клієнтів (осіб) у разі виникнення підозри в тому, що їх фінансові операції (фінансова операція) можуть (може) бути пов'язані (пов'язана) з фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення; клієнтів, які проводять перекази без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою ніж 150000 гривень, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості; клієнтів, що здійснюють фінансові операції з готівкою без відкриття рахунка на суму, що дорівнює або перевищує 150000 гривень, або у сумі, еквівалентній зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах; клієнтів, у яких банк залучає кошти на умовах субординованого боргу; клієнтів, що укладають з банком кредитні договори, договори про зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; осіб (крім банків, зареєстрованих в Україні), з якими банк як професійний учасник ринку цінних паперів укладає договори для здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів (фондовому ринку). З дня укладення договору така особа є клієнтом банку; осіб, уповноважених діяти від імені зазначених клієнтів/осіб (представника клієнта); клієнтів (осіб), визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу.

Банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті.

Банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються).

Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний:

-відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб'єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- відмовитися від проведення переказу в разі відсутності даних, передбачених частинами дванадцятою і тринадцятою статті 9 цього Закону;

- відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) у разі встановлення факту подання ним під час здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (поглибленої перевірки клієнта) недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб'єкта первинного фінансового моніторингу.

Наказом Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2017 затверджено Критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, відповідно до пункту 3 Розділу 1 яких встановлено, що суб'єкти первинного фінансового моніторингу (до яких зокрема відносяться банки) розробляють власні критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення з урахуванням цих Критеріїв, вимог та рекомендацій, визначених суб'єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб'єкта, та особливостей діяльності суб'єкта.

Відповідно до п.17 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 26.06.2015р. №417 (надалі також - Положення НБУ №417), банк зобов'язаний розробити та затвердити такі окремі внутрішні документи з питань фінансового моніторингу, що мають оновлюватися з урахуванням змін до законодавства України та подій, що можуть вплинути на ризики легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму, зокрема, Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу. Згідно з п.24 Положення НБУ №417 Програма управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу має включати порядок класифікації клієнтів та критерії (показники) для визначення рівня ризику клієнтів з урахуванням характеру здійснюваних фінансових операцій та їх регулярності (у тому числі для встановлення неприйнятно високого рівня ризику).

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 20.11.2017р., відповідач надав оригінал Витягу з додатку 1 до наказу №№П-СОМРL-2016-42 від 28.09.2016р. та Витягу з Додатку 1 до наказу П-СОМРL-2017-9 від 20.02.2017р., які оглянуто судовою колегією.

Так, Наказом АТ "УкрСиббанк" №П-СОМРЬ-2016-42 від 28.09.2016р. затверджено Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу (далі - Програма), яка розроблена з урахуванням вимог законодавства України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, нормативно-правових актів Національного банку України, Міністерства фінансів України, прийнятих для виконання та відповідно до цих законів, рекомендацій Групи з розробки фінансових заходів боротьби з відмиванням грошей (РАТР), Базельського комітету банківського нагляду, стандартів Групи PARIBAS і внутрішніх нормативних документів АТ "УкрСиббанк".

Відповідно до п.4.9 Програми неприйнятно високий ризик встановлюється клієнту, зокрема, при наявності обґрунтованих підстав вважати, що діяльність даного клієнта несе ризик легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму та/або загрожує репутації банку за рішенням Комітету Затвердження Клієнтів.

03 квітня 2017 року Комітетом Затвердження Клієнтів АТ "УкрСиббанк" ( а.с.60) розглянуто питання про продовження бізнес-відносин з клієнтом - ПАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" та прийнято рішення припинити підтримання ділових відносин з клієнтом з подальшим присвоєнням клієнту неприйнятно високого ризику (копія протоколу КЗК від 03.04.2017 додана до справи). Причиною відмови зазначені: 1) виникнення підозри щодо ненадання банку інформації щодо реального бенефіціарного власника юридичної особи; 2) репутація клієнта оцінена як "Негативна".

Відповідачем в судовому засіданні суду першої інстанції також було надано суду для огляду витяги з Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, в якій містяться власні критерії ПАТ "УкрСиббанк" ризику легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та Положення про комітет затвердження клієнтів АТ "УкрСиббанк".

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків.

Отже, як вбачається з наведеного вище, на виконання вимог вищевказаних норм у квітні 2017 банком проведено переоцінку ризиків позивача - клієнта банку, за результатами якої було прийнято рішення припинити підтримання ділових відносин з Клієнтом, що підтверджується Протоколом комітету затвердження клієнтів банку від 03.04.2017, копія якого додана до матеріалів справи.

Таким чином, банк припинив договірні відносини з позивачем листом №58-2-3/25999 від 24.05.2017, тобто шляхом одностороннього розірвання договору №1 від 24.03.2014, здійснюючи свої функції фінансового моніторингу, покладені на нього в силу законодавства України. Крім того, вказані дії банку не суперечать умовам п.8.5 договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта «"StarAccess" № 1 від 24.03.2014р.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що позивач не отримував будь-яких запитів від АТ «УкрСиббанк» з приводу надання будь-яких додаткових документів чи пояснень з приводу кінцевих бенефіціарів чи своєї діяльності, будь-яких запитів щодо необхідності уточнення інформації після проведеної відповідачем повної ідентифікації та відкриття рахунків, щодо надання позивачем необхідної інформації для переоцінки клієнта та уникнення розірвання договірних відносин, а тому одностороння відмова банку від договору є недійсною, не можуть бути покладені в основу рішення судовою колегією, оскільки положеннями договору та вимогами Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" не визначено умови щодо повідомлення клієнта про проведення переоцінки ризиків позивача - клієнта банку та про невідповідність його діяльності вимогам закону, а в силу Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків.

До того ж, відповідно до п.п. 16, 19 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 26.06.2015 № 417, основними принципами розроблення та реалізації внутрішніх документів банку з питань фінансового моніторингу є: 1) управління ризиками легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму з метою зменшення їх до прийнятного рівня; 2) забезпечення здійснення працівниками банку (у межах функціональних обов'язків, визначених трудовими договорами (у посадових інструкціях, контрактах тощо)) ідентифікації, верифікації клієнтів (представників клієнтів), вивчення клієнтів та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу або стосовно яких є достатні підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення; 3) недопущення в роботі банку порушень законодавства у сфері запобігання легалізації кримінальних доходів/фінансуванню тероризму.

Внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом. Тобто, банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку критеріями ризику, з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "ЗОРЯ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р. у справі №910/11471/17 залишити без змін.

3. Справу №910/11471/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай