КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. Справа№ 910/12593/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Борух А.С.

за участю представників сторін:

від позивача : представник - не з'явився

від відповідача: представник - Соколова В.Г. ( за довіреністю від 01.11.2017)

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний Комбінат імені Ілліча"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017р.

по справі № 910/12593/17 (суддя Балац С.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний Комбінат імені Ілліча"

до публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 52 736,19 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", правонаступником якого є ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення 52736,19 грн. збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.09.2017 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв'язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків частковою втратою цього товару.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим позивачу завдано збитки у розмірі 52 736,19 грн. Крім того, апелянт зазначає, що у даному випадку спірні відносини виникли у зв'язку з договором перевезення (перевезення вантажів залізницею).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний Комбінат імені Ілліча" та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 21.11.2017 року представник відповідача вказав , що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.04.2014 року, між ПАТ "АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", як постачальником, та ПАТ "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА", як покупцем укладено договір від 18.04.2014 № 370/14 Сб/1121 (договір поставки) (а.с.20).

За умовами зазначеного договору, постачальник зобов'язується передати, а відповідач прийняти та оплатити продукцію на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору поставки). Поставка товару здійснюється партіями. Під партією товару розуміється товар, переданий на умовах дійсного Договору по одному транспортному документу. Мінімальною партією товару, який поставляється залізничним транспортом, є один вагон.(п.2.3. договору поставки)

В подальшому, 25.12.2015 року, між ПАТ "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА", як вантажовласником, (позивач) та ПАТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", як виконавцем, (відповідач) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 25.12.2015 № 1970/ДФ/10017 (Договір перевезення) (а.с.24).

За умовами зазначеного договору, відповідач надає позивачу послуги пов'язані з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору перевезення). За цим договором відповідач надає позивачу послуги на станціях регіональної філії "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" за умови наявності коштів на його особовому рахунку.(п.7.1 договору перевезення).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "АВДІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", як вантажовідправник зі станції "АВДІЇВКА" Донецької залізниці на станцію "МАРІУПОЛЬ-СОРТУВАЛЬНИЙ" Донецької залізниці за накладною від 10.05.2017 № 49897937, (а.с.13), було відправлено вагони № 60768561, № 55329379, № 50053297 № 61012514 та № 59879809 з вантажем "КОКСИК ВСЯКИЙ". Вантажоодержувачем за вказаною накладною є позивач.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (Статут), на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станції "МАРІУПОЛЬ-СОРТУВАЛЬНИЙ" Донецької залізниці складені комерційні акти про недостачу вантажу в вагонах (а.с.8-12): від 12.05.2017 № 485604/416 недостача вантажу у вагоні № 60768561 в кількості 4050 кг.; , від 12.05.2017 № 485604/415 недостача вантажу у вагоні № 55329379 в кількості 2650 кг.; від 12.05.2017 № 485604/413 недостача вантажу у вагоні № 50053297 в кількості 1850 кг.; від 12.05.2017 № 485604/414 недостача вантажу у вагоні № 61012514 в кількості 1900 кг. та від 12.05.2017 № 485604/412 про недостачу вантажу в вагоні № 59879809 в кількості 1800 кг. У всіх зазначених актах зафіксовано, що вагони прибули у справному технічному стані.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Також в матеріалах справи, містяться Сертифікати якості, щодо вантажу у вагонах (а.с.16-20): у вагоні № 60768561 вартість недостачі вантажу з урахуванням природних втрат становить 19 769,87 грн.; у вагоні № 55329379 вартість недостачі вантажу з урахуванням природних втрат становить 13161,42 грн.; у вагоні № 50053297 вартість недостачі вантажу з урахуванням природних втрат становить 6158,86 грн.; у вагоні № 61012514. вартість недостачі вантажу з урахуванням природних втрат становить 8425,40 грн.; у вагоні № 59879809 вартість недостачі вантажу з урахуванням природних втрат становить 5220,64 грн.

Отже, загальна сума недостачі складає 19.769,87 грн. + 13.161,42 грн. + 6.158,86 грн., 8.425,40 грн. + 5.220,64 грн. = 52.736,19 грн.

Позивач звернувся з позовними вимогами у зв'язку з тим, що відповідачем були порушенні правила перевезення вантажу, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та нанесення відповідачеві збитків в розмірі 52 736,19 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв'язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків втратою цього товару. Крім того, зазначив, що в підтвердження здійснення господарських операцій не було надано податкових накладних.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

У відповідності до ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За приписами ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частина 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Відповідно до ст. 920 ЦК України в разі порушення зобов'язань, які витікають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації і особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Як передбачено статтею 110 Статуту залізниці України , залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За приписами статей 113 , 127 Статуту залізниці України, залізниця несе матеріальну відповідальністю у розмірі фактично заподіяної шкоди зокрема за недостачу прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, якщо не доведе, що недостача відбулася не з її вини.

При цьому, у випадку недостачі вантажу, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, у розмірі дійсної вартості недостачі, яка, як визначено статтею 115 Статуту залізниці України, визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як унормовано статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 та і 5 Статуту - залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до підпункту 2.7 пункту 2 Роз'яснення Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" ( в редакції від 29.09.2008р. №04-5/225) Статут не передбачає обов'язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Статтею 130 Статуту передбачено, що право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач, за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження кількості та розміру дійсної вартості втраченого вантажу позивачем додані до позову оригінали комерційних актів, оригінал залізничної накладної, належним чином засвідченої копії виданого вантажовідправником рахунку-фактури і сертифікатів якості.(а.с.8-19)

Як встановлено колегією суддів та не заперечується відповідачем вартість вантажу, який надійшов у спірних вагонах, був сплачений у липні 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № від 11.07.2017р., належним чином засвідчена копія надана апелянтом до апеляційної скарги. Даний доказ приймається колегією суддів до уваги, оскільки спірне рішення прийнято без участі позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2014 року між ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (постачальник за договором) та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець за договором) укладено договір №370/14Сб/1121, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію на умовах, передбачених цим договором.

На станції "МАРІУПОЛЬ-СОРТУВАЛЬНИЙ" Донецької залізниці складені комерційні акти (а.с. 8-12) від 12.05.2017 № 485604/416, від 12.05.2017 № 485604/415, від 12.05.2017 № 485604/413, від 12.05.2017 № 485604/414 та від 12.05.2017 № 485604/412 про недостачу вантажу в вагонах:

- № 60768561 в кількості 4050 кг.;

- № 55329379 в кількості 2650 кг.;

- № 50053297 в кількості 1850 кг.;

- № 61012514 в кількості 1900 кг.;

- № 59879809 в кількості 1800 кг.

В комерційному акті від 12.05.2017 № 485604/416 зазначено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200 - 300 мм "шапкообразне". Маркування вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Зліва по ходу поїзда над 1-3 люками є поглиблення розміром 3000мм Х 2800мм Х 600мм. Вагон прибув у справному технічному стані.(а.с.8)

В комерційному акті від 12.05.2017 № 485604/415 зазначено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200 - 300 мм "шапкообразне". Маркування вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Зліва по ходу поїзда над 1-3 люками є поглиблення розміром 3000мм Х 2000мм Х 600мм. Вагон прибув у справному технічному стані.(а.с.9)

В комерційному акті від 12.05.2017 № 485604/413 зазначено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200 - 300 мм "шапкообразне". Маркування вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Зліва по ходу поїзда над 1-3 люками є поглиблення розміром 3000мм Х ширину вагона 500мм в глибину вагона. Вагон прибув у справному технічному стані.(а.с.10)

В комерційному акті від 12.05.2017 № 485604/414 зазначено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200 - 300 мм "шапкообразне". Маркування вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Зліва по ходу поїзда над 1-3 люками є поглиблення розміром 3000мм Х ширину вагона Х 600мм в глибину вагона. Вагон прибув у справному технічному стані.(а.с.11)

В комерційному акті від 12.05.2017 № 485604/412 зазначено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200 - 300 мм "шапкообразне". Маркування вапном однією поздовжньою смугою вздовж вагона. Зліва по ходу поїзда над 1-2 люками є поглиблення розміром 3000мм Х 15000мм Х 600мм, над 5, 6, 7 люками є поглиблення розміром 5000мм Х 2000мм Х 600мм в глибину вагона. Вагон прибув у справному технічному стані.(а.с.12)

Крім того, в матеріалах справи містяться сертифікати якості, в яких зазначено:

Щодо вантажу у вагоні № 60768561. (а.с.16)

Сертифікат якості на дані вагони № 22941. Фактична вага з урахуванням вологості в рахунку-фактурі від 10.05.2017 № 91506190 становить 99,35 т.

Вартість однієї тонни згідно розрахунку вантажовідправника з ПДВ становить 533.595,60 грн. (без ПДВ) Х 1,2 : 99,35 т. = 6.469,20 грн.

Вага згідно документа в полувагоні - 49.700 кг.

Фактично виявлено - 45.650 кг. Недостача - 4050 кг.

49.700кг Х 2 % (природні втрати) = 994 кг.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 4050 кг. - 994 кг. = 3056 кг.

6469,20 грн. Х 3056тн = 19.769,87 грн.

Щодо вантажу у вагоні № 55329379. (а.с.17)

Сертифікат якості на дані вагони № 22941. Фактична вага з урахуванням вологості в рахунку-фактурі від 10.05.2017 № 91506190 становить 80,60 т.

Вартість однієї тонни згідно розрахунку вантажовідправника з ПДВ становить 466003,52 грн. (без ПДВ) Х 1,2 : 80,60 т. = 6.938,02 грн.

Вага згідно документа в полувагоні - 37.650 кг.

Фактично виявлено - 35.000 кг. Недостача - 2650 кг.

37.650кг Х 2 % (природні втрати) = 753 кг.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 2650 кг. - 753 кг. = 1897 кг.

6938,02 грн. Х 1897т = 13.161,42 грн.

Щодо вантажу у вагоні № 50053297 (а.с.18).

Сертифікат якості на дані вагони № 22941. Фактична вага з урахуванням вологості в рахунку-фактурі від 10.05.2017 № 91506190 становить 44,45 т.

Вартість однієї тонни згідно розрахунку вантажовідправника з ПДВ становить 237659,74 грн. (без ПДВ) Х 1,2 : 44,50 т. = 6.408,80 грн.

Вага згідно документа в полувагоні - 44.450 кг.

Фактично виявлено - 42.600 кг. Недостача - 1850 кг.

44.450кг Х 2 % (природні втрати) = 889 кг.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 1850 кг. - 889 кг. = 961 кг.

6408,80 грн. Х 0961т. = 6.158,86 грн.

Щодо вантажу у вагоні № 61012514 (а.с.19.)

Сертифікат якості на дані вагони № 22941. Фактична вага з урахуванням вологості в рахунку-фактурі від 10.05.2017 № 91506190 становить 36,60 т.

Вартість однієї тонни згідно розрахунку вантажовідправника з ПДВ становить 220012,58 грн. (без ПДВ) Х 1,2 : 36,60 т. = 7.213,53 грн.

Вага згідно документа в полувагоні - 36.600 кг.

Фактично виявлено - 34.700 кг. Недостача - 1900 кг.

36.600кг Х 2 % (природні втрати) = 732 кг.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 1900 кг. - 732 кг. = 1168 кг.

7213,53 грн. Х 1168т. = 8.425,40 грн.

Щодо вантажу у вагоні № 59879809 (а.с.16).

Сертифікат якості на дані вагони № 22941. Фактична вага з урахуванням вологості в рахунку-фактурі від 10.05.2017 № 91506190 становить 99,35 т.

Вартість однієї тонни згідно розрахунку вантажовідправника з ПДВ становить 533595,60 грн. (без ПДВ) Х 1,2 : 99,35 т. = 6.469,20 грн.

Вага згідно документа в полувагоні - 49.650 кг.

Фактично виявлено - 47.850 кг. Недостача - 1800 кг.

49.650кг Х 2 % (природні втрати) = 993 кг.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 1800 кг. - 993 кг. = 807 кг.

6469,20 грн. Х 0807т. = 5.220,64 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, загальна сума недостачі складає 19.769,87 грн. + 13.161,42 грн. + 6.158,86 грн., 8.425,40 грн. + 5.220,64 грн. = 52.736,19 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник ) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 вищевказаного Закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин

Розмір такої шкоди в даному випадку складається із вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично ним не отриманий.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерством транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначені маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для вантажів, які перевозяться у вологому стані, 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ст. 114 Статуту залізниць України зазначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Аналізуючи зазначене та зважаючи на обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач належним чином не виконав покладених на нього законом та договором перевезення, укладеним між ним та вантажовідправником на користь позивача, цивільно-правових зобов'язань в частині забезпечення схоронності перевезення вантажу.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки порушення відповідачем своїх обов'язків полягає в частковій втраті вантажу, який перевозиться, що спричинило заподіяння позивачеві збитки у розмірі вартості втраченого вантажу і складається з ними в причинно-наслідковому зв'язку.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими заперечення відповідача про те, що на підтвердження здійснення господарських операцій не надано податкових накладних, оскільки позивачем в підтвердження позовних вимог надано документи первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують поставку товару.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2017р. у справі № 910/12593/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " задовольнити.

Рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2017р. у справі № 910/12593/17 скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" () суму збитків, в розмірі 52 736,19 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 600,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 760,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/12593/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко