ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р.Справа № 916/768/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя: В.В. Лашин

судді: Т.А. Величко

В. І. Жеков

При секретарі Є.О. Чеголі

За участю представників сторін:

Від ФОП Колесникової Л.А. - Нєнов І.І.

Від ПАТ «ЕК "Одесаобленерго" - Шаманська К.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Колесникової Любові Анатоліївни

на рішення господарського суду Одеської області

від 17.10.2017р.

по справі № 916/768/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Колесникової Любові Анатоліївни;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго";

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року фізична особа - підприємець Колесникова Любов Анатоліївна (у наступному за текстом - ФОП Колесникова Л.А.) звернулася до господарського суду Одеської області з позовом (з урахуванням уточнень від 19.06.2017 р.) до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (в подальшому - ПАТ ЕК «Одесаобленерго») про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією Чорноморського РЕМ ПАТ "ЕК «Одесаобленерго», оформлене протоколом №220 від 09.03.2017 з урахуванням змін внесених протоколом № 38 від 24.05.2017.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Степанової Л.В., суддів: Смелянець Г.Є., Волкова Р.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ФОП Колеснікова Л.А. в апеляційній скарзі просить його скасувати й постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки акт про порушення Правил користування електричною енергією, складений відповідачем без участі позивача, який знаходився під час проведення перевірки лічильника у Чорноморському відділенні поліції, а тому акт є недійсним.

Скаржник зазначає, що відповідачем не доведено факту порушення Правил користування електричною енергією, так як експертиза не проводилася, тоді як за правовою позицією Вищого господарського суду України, яка відображена у постановах від 20.12.2016 р. у справі № 910/9281/16 та від 21.11.2013 р. у справі № 904/134/13-г, наголошено про необхідність проведення такої експертизи.

Окрім цього, ФОП Колеснікова Л.А. вказує на неправильне застосуванням відповідачем Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, тому що позивачем не вчинялися дії, за які мав би застосовуватися п. 2.6 згаданої Методики.

Скаржник також наголошує, оперативно-господарські санкції визначаються у договорі, тоді як рішення про донарахування за своєю юридичною природою передбачено саме нормативно-правовим актом й застосовуватися може виключно електропередавальною організацією незалежно від того, чи передбачені вони договором, а тому висновок про правомірне застосування оперативно-господарської санкції є безпідставним.

В відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «ЕК "Одесаобленерго" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з преамбулою Закону України «Про електроенергетику», що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, цим Законом визначаються правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулюються відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією згідно із законодавством України.

Положеннями статті 27 наведеного Закону передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення вимог нормативно-правових актів, порушення Правил користування енергією.

Положення Закону України «Про електроенергетику» деталізовані, зокрема, нормами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (в подальшому за текстом - ПКЕЕ), Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562.

Пунктом 9 підпункту 10.2 ПКЕЕ визначено, що споживач зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частинами 1, 2 статті 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції (частина друга статті 237 ГК України).

За змістом ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2007 року між ФОП Колесниковою Л.А. (Споживач) та ВАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Іллічівського РЕМ (правонаступником якого є ПАТ ЕК «Одесаобленерго») (Постачальник) укладений договір про постачання електричної енергії № И 162, за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що Споживач сплачує Постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики від 04.05.2006 р. № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електроенергії з порушенням в разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

11 лютого 2017 року ПАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Чорноморського РЕМ був складений акт про порушення № 036983, яким встановлено порушення позивачем пп. 9 п. 10.2 ПКЕЕ: встановлення на лічильник неодимового магніту, внаслідок дії якого електроенергія споживається, а лічильник її не обліковує. За результатами перевірки лічильник був знятий та укладений в опломбований пакет, а замість нього був встановлений новий лічильник, опломбований відповідачем.

09.03.2017 р. комісією відповідача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ було прийняте рішення дорахувати позивачу втрати трансформатору активної електроенергії за період з останньої технічної повірки 11.03.2014 р. по 11.02.2017 р. обсягом 220069 кВт на суму 397 532,11 грн., що оформлене протоколом № 220.

Рішенням комісії ПАТ ЕК «Одесаобленерго» від 24.05.2017 р., оформлене протоколом № 38, було зменшено донарахування втрат трансформатору до 155 929 кВт на суму 281 669,03 грн. Розрахунок зроблений на підставі пп. «в» п. 2.5 Методики від 04.05.2006 р. № 562, виходячи з дозволеної потужності, визначеної в договорі (15 кВт).

Позивач з рішенням відповідача не погодився, зазначав, що акт складений без його участі, факт встановлення неодимового магніту та втручання в роботу приладу обліку не підтверджений експертизою, а також те, що неправильно був здійснений розрахунок донарахованих втрат, виходячи з встановленої договором потужності, а не за даними струмоприймачів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що факт встановлення неодимового магніту, так само як і участь позивача при складенні акту про порушення ПКЕЕ від 11.02.2017 р., підтверджений матеріалами справи, при цьому ПАТ ЕК «Одесаобленерго» не було зобов'язане проводити експертизу, а також через те, що акт підписаний 4 представниками відповідача. Відтак, судом першої інстанції зроблені висновки про відсутність правових підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення відповідача.

Однак з цими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може та вважає їх зробленими при неповному з'ясуванні усіх обставин справи в сукупності, що призвело до неправильного вирішення спору та незастосуванні до спірних правовідносин належних норм матеріального права.

Так, пунктом 6.40 ПКЕЕ визначено, що в разі виявлення представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

В разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт про порушення. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил і вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень (пункт 6.41 ПКЕЕ).

У відповідності до п. 2.1 Методики від 04.05.2006 р. № 562 вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення, зокрема, таких порушень ПКЕЕ: а) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (пп. 3 п. 2.1 Методики); б) пошкодження або відсутності пломб на приладах обліку, що враховують обсяг електричної енергії, переданої мережами споживача (за наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному ПКЕЕ), пошкодження зазначених приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (пп. 4 п. 2.1 Методики).

У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення з фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

Пунктом 4.1 Методики встановлено, що акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов'язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій (п. 4.5 Методики від 04.05.2006 р. № 562).

Згідно із п. 6.42 ПКЕЕ саме на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачеві. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Якщо ж споживач не згоден з самим фактом порушення, він має право заявити вимоги щодо скасування відповідного рішення комісії енергопостачальника, яким нараховується сума до сплати.

З наведених положень чинного законодавства вбачається, що акт про порушення ПКЕЕ у відповідності до приписів ст.ст. 32, 34 ГПК України виступає у спірних правовідносинах єдиним належним доказом наявності факту правопорушення, за яким здійснюється донарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії, а тому до його змісту, форми та порядку складення законодавством встановлені певні обов'язкові умови його дійсності.

Пунктом 4.4 договору № И 162 від 24.05.2007 р. передбачено, що акт повинен складатися у присутності представників обох сторін.

Враховуючи зазначені положення, а також приписи п. 6.41 ПКЕЕ, п. 4.1, 4.5 Методики від 04.05.2006 р. № 562, недоліком акту, що позбавляє його застосування в якості належного доказу, є його оформлення за відсутності споживача чи уповноваженого ним представника, оскільки складання такого акту за відсутності споживача призводить до обмеження його прав та надання заперечення з приводу існування можливих фактів зловживань з боку представників енергопостачальника.

При цьому, підпис такого акту трьома представниками енергопостачальника робить його дійсним лише у випадку відмови споживача, який присутній при перевірці, від його підписання. Зазначене правило передбачене саме для захисту прав енергопостачальника з метою встановлення дійсних обставин фактів порушення ПКЕЕ.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка приладу обліку позивача проводилася 11 лютого 2017 року у світовий день працівниками ПАТ ЕК «Одесаобленерго».

При цьому, з пояснень працівника ПАТ ЕК «Одесаобленерго» /а.с. 204, т.1/ вбачається, що 4 представника відповідача прибули на місце проведення перевірки о 10:30-11 години, але не визначено, коли їх було допущено до її проведення. Між тим, конкретний час такої перевірки зазначає відповідач у клопотанні від 13.07.2017 р. про залучення документів /а.с. 199, т.1/, вказуючи проміжок часу з 12 годин 15 хвилин по 13 годин 07 хвилин.

Натомість, у вказаний час ФОП Колесникова Л.А. перебувала у Чорноморському відділенні поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області при проведенні слідчих дій /а.с. 177, т.1/.

Надані відповідачем фотоматеріали не можуть однозначно свідчити про перебування позивача саме під час складання акту про порушення ПКЕЕ, оскільки не містять відомості щодо дати і часу такої зйомки, не має визначення та конкретизації місцевості її проведення. Враховуючи зазначене, а також дані, що містяться в офіційній довідці органу поліції, ці фотоматеріали не можуть вважатися належним доказом.

Також не можуть бути прийнятною й фіксація в акті про порушення ПКЕЕ участі при проведенні перевірки Бородіна В.Д., визначеного в акті в якості керівника, а також Колесніченко Л.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України). Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів оформлення довіреності позивачем на ім'я Бородина В.Д. чи Колесніченко Л.

За даними Чорноморського об'єднаного управління ПФУ Одеської області /а.с. 224, т.1/ та Головного управління ДФС в Одеській області /а.с. 246, т.1/ наймані працівники відсутні, перерахування податків, які передбачаються при виплаті заробітної плати працівникам, ФОП Колесниковою Л.А. не здійснювалося.

Також й у договорі № И 162 від 24.04.2007 р. ані Бородин В.Д., ані Колесніченко Л. не визначені представниками позивача, відсутні належні докази про прийняття цих осіб на роботу.

Як передбачено у ч. 3 ст. 24 Кодексу Законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, Бородін В.Д. і Колесніченко Л. не можуть бути визнані уповноваженими представниками ФОП Колесникової Л.А.

Не може бути визнаним в якості доказу приймання участі ФОП Колесникової Л.А. під час складення акту про порушення ПКЕЕ й акт про пломбування та встановлення індикаторів на приєднання від 11.02.2017 р., який за наголошеннями ПАТ ЕК «Одесаобленерго» був оформлений саме під час перевірки, оскільки навіть неозброєним оком вбачається різниця між вчиненим на цьому акті підписі з підписами ФОП Колесниковою Л.А. на інших документах, які містяться у справі.

До того ж, встановлення нового приладу обліку та його пломбування відбувалися вже після складення акту про порушення ПКЕЕ, а тому не можуть достеменно свідчити про факти, покладені в основу оскаржуваного позивачем рішення відповідача.

Викликає сумніви й пояснення ПАТ «Одесаобленерго» про те, що саме позивачем було допущено до проведення перевірки працівників відповідача, тоді як безпосередньо відповідачем наголошено про те, що неодимовий магніт може бути знятий без будь-якого пошкодження та відповідного втручання у прилад обліку. Маючи можливість зняти магніт перед проведенням перевірки, але не здійснюючи цього та допускаючи до перевірки, наслідком якої буде застосування штрафних санкцій, визиває, щонайменш, здивування.

Отже, перевірка приладу обліку та складання акту про порушення ПКЕЕ відбувалося за відсутності позивача та за участю не уповноважених на це осіб, а відтак такий акт не може безумовно доводити наявність правопорушення.

Акт складений з порушенням п. 3.30, 6.41 ПКЕЕ не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує факт порушення споживачем правил, зазначених у самому акті, і не може бути покладений в основу прийнятого комісією рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії (постанови Вищого господарського суду України від 06.08.2014 р. у справі № 916/2042/13, від 30.07.2014 р. у справі № 916/2049/13, постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015 р. № 3).

Правова позиція щодо необхідності участі споживача наведена й у постановах Вищого господарського суду України від 22 червня 2017 року у справі № 916/3081/16, від 07 листопада 2017 року у справі № 910/23070/16.

Враховуючи відсутність доведення належними доказами правопорушення, є достатні правові підстави для визнання недійсним рішення ПАТ ЕК «Одесаобленерго» щодо застосування до ФОП Колесникової Л.А. оперативно-господарських санкцій.

Також судова колегія не погоджується з доводами ПАТ ЕК «Одесаобленерго» щодо відсутності необхідності направлення приладу обліку на експертизу під час проведення перевірки приладу обліку.

У даному випадку представниками ПАТ ЕК «Одесаобленерго» було виявлене встановлення магніту на прилад обліку, що означає втручання в роботу лічильника, яке може призвести до заниження його показань.

Зі змісту оспорюваного рішення відповідача видно, що ФОП Колесникова Л.А. не погодилася з цим рішенням та не визнала факт встановлення неодимового магніту.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ визначено, що експертиза засобу обліку - комплекс заходів, які здійснюються з метою отримання даних щодо цілісності пломб, якими опломбовується засіб обліку, їх відповідності пломбам заінтересованих організацій, відповідності засобу обліку метрологічним характеристикам та умовам експлуатації.

Згідно із п. 3.30 ПКЕЕ експертиза засобу обліку проводиться й щодо дослідження його відповідності нормованим метрологічним характеристикам та умовам експлуатації.

Про можливість проведення експертизи у випадку встановлення факту втручання в роботу приладу обліку говорить й пункт 6.38 ПКЕЕ.

Загальними засадами цивільного законодавства визначені справедливість, добросовісність та розумність.

Виходячи з положень Методики від 04.05.2006 р. № 562, вона прямо зазначає про необхідність наявності зв'язку між виявленим порушенням та наявністю зміни показів приладу обліку.

Важливим для встановлення факту протиправної поведінки позивача є з'ясування підтвердження дійсного встановлення саме магніту, а також чи дійсно було наявне постійне магнітне поле, а не непередбачуваний тимчасовий вплив; як це вплинуло на роботу лічильника та чи призвело це до заниження показників. Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було встановлено саме такий пристрій, про якій йде мова в акті від 11.02.2017 р.

Призначення ПАТ ЕК «Одесаобленерго» у таких випадках експертизи приладів обліку сприяло б стримуванню необґрунтованого притягнення до відповідальності споживачів внаслідок можливого зловживання правами з боку працівників ПАТ ЕК «Одесаобленерго».

Окремо слід зазначити те, що проведення експертизи в разі виявлення фактів втручання в роботу приладів обліку, що призвели до заниження показань передбачено пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 № 122, на виконання якої була затверджена Методика від 04.05.2006 р. № 562.

Помилковим вважає судова колегія й розрахунок, зроблений комісією ПАТ ЕК «Одесаобленерго» на суму 281 669,03 грн. з ПДВ /а.с. 148, т.1/.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (стаття 230 ГК України).

Частиною 1 статті 235 названого Кодексу визначено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією (постанова Верховного Суду України від 16 травня 2011 року у справі № 2-28/2397-2010).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 названого Кодексу.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 ПКУ, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Отже, за нормами Податкового кодексу України, якщо платежі класифікуються саме як штрафні санкції і не є частиною оплати вартості товарів/послуг, то суми таких штрафних санкцій не є об'єктом оподаткування ПДВ.

Відповідна правова позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 11 квітня 2017 року у справі № 904/121/16.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення, яким позовні вимоги ФОП Колесникової Л.А. слід задовольнити.

Керуючись статтями 44, 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Колесникової Любові Анатоліївни задовольнити, а рішення господарського суду Одеської області від 17.10.2017 р. по справі № 916/768/17 - скасувати, позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією Чорноморського РЕМ публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", оформлене протоколом № 38 від 24.05.2017 р.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. М.Боровського, 28 «Б», ідентифікаційний код 001331713) на користь фізичної особи - підприємця Колесникової Любові Анатоліївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 3360 грн. судового збору.

Наказ доручити видати господарському суду Одеської області.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Т.А. Величко

Суддя В.І. Жеков