донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.11.2017 року справа №908/4022/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: За участю представників сторін: від позивача від відповідача від ДВС ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявились; не зявились; не зявились;
розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від30.10.2017 року
у справі№908/4022/14 (суддя Корсун В.Л.)
за позовом до відповідачаПублічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_4", м. Київ (правонаступник ОСОБА_5, м. Запоріжжя) Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас-04", м. Запоріжжя
про за скаргою на діїстягнення суми заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас-04", м. Запоріжжя Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.10.2017 року у справі №908/4022/14 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас-04" (далі за текстом ТОВ "Олівіас-04") на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі за текстом - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області); визнано неправомірними дії заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466 та постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу; визнано недійсною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466, винесену заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6

Не погодившись з ухвалою прийнятою місцевим господарським судом, орган виконання - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2017 року у справі №908/4022/14 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ТОВ "Олівіас-04" щодо неправомірного винесення державним виконавцем постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466 та постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу.

В обґрунтування підстав звернення з апеляційною скаргою заявник зазначив про порушенням господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та про невідповідність висновків місцевого суду, обставинам справи. Апелянт вважає, що державним виконавцем з метою забезпечення реального виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №48917908 від 20.04.2016 року постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника та оголошення заборони на його відчуження №50913466 від 25.07.2017 року було правомірно накладено арешт на нерухоме майно боржника. Зазначає, що державним виконавцем з метою недопущення зниження вартості арештованого майна та його пошкодження, було використано захід примусового виконання, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", а саме встановлено заборону на користування нерухомим майном. Крім того, на виконання ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року зазначено складові частини комплексу, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, буд. 136а, вказана їх площа та відповідні літери будівель та споруд арештованого комплексу, їх відмінні ознаки (позначення на плані та площа кожної складової частини), а також вказане функціональне призначення: комплекс нежитлових приміщень масло цеху з переробки насіння.

На думку апелянта державним виконавцем, при здійсненні виконавчих дій, було дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а задоволення судом першої інстанції скарги боржника є неправомірним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів та визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Дучал Н.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2017 року прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 29.11.2017 року об 12 год. 00 хв.

В судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 29.11.2017 року, представник позивача (правонаступника), відповідача та державної виконавчої служби не зявились. Відповідно до ст. 98 ГПК України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами ч. 2 цієї ст. передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 року у справі №908/4022/14 стягнено з ТОВ "Олівіас-04" на користь ПАТ "ПУМБ" заборгованість за кредитом в сумі 8000000 грн., заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562,45 грн.; заборгованість за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794,51 грн., пеню за простроченим кредитом в сумі 388821,92 грн., пеню за відсотками за користування кредитом в сумі 10786,61 грн., пеню за адміністративною комісією в сумі 581,53 грн. та судовий збір в сумі 73080 грн.

25.11.2014 року на виконання у справі № 908/4022/14 видано відповідний наказ.

07.10.2015 року постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП №48917908 та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання виконавчого документа.

21.10.2015 року постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ТОВ "Олівіас-04" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна у межах суми звернення стягнення 8908627,02 грн.

21.10.2015 року постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області накладено арешт на кошти, у межах суми 8908627,02 грн., що містяться на всіх рахунках відкритих в ПАТ "ПУМБ" та належать боржнику.

У звязку із невиконанням боржником рішенням суду у справі №908/4022/14 у строк наданий для добровільного виконання, державним виконавцем винесено постанову від 08.12.2015 року ВП №48917908 про стягнення з ТОВ "Олівіас-04" виконавчого збору в сумі 890862,70 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.04.2016 року замінено позивача - ПАТ "ПУМБ" на його правонаступника ОСОБА_7, якого визнано новим стягувачем за рішенням суду у справі №908/4022/14.

Із матеріалів справи вбачається, що 06.04.2016 року стягувачем - ОСОБА_5 була подана заява про повернення виконавчого документа без виконання.

Постановами державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року поновлено виконавче провадження, змінено сторону виконавчого провадження на підставі ухвали суду та повернено виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1. ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, 20.04.2016 року заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 на підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову ВП №48917908 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 890862,70 грн., яка мотивована тим, що боржником заборгованість не погашена та не вчинено жодних дій по самостійному виконанню виконавчого документа (наказу господарського суду Запорізької області від 25.11.2014 року у справі №908/4022/14).

На підставі постанови про стягнення виконавчого збору, 20.04.2016 року заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження №50913466 про стягнення з ТОВ "Олівіас-04" на користь держави 890862,70 грн. виконавчого збору, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу, про що винесено відповідні постанови від 20.04.2016 року.

Постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 890862,70 грн. ВП №48917908, про відкриття виконавчого провадження № 50913466 (щодо стягнення з ТОВ "Олівіас-04" виконавчого збору в сумі 890862,70 грн.), про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження є чинними.

25.07.2017 року заступником начальника ВПВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого провадження №50913466 з виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року ВП №48917908 про стягнення з боржника (ТОВ "Олівіас-04") 890862,70 грн. виконавчого збору на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Крім того, 25.07.2017 року заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 на підставі ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову №50913466, якою призначено зберігачем описаного й арештованого майна боржника, описаного постановою про опис та арешт майна боржника від 25.07.2017 року ОСОБА_5 (директора ТОВ "Олівіас-04").

17.08.2017 року до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга ТОВ "Олівіас-04" на дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області в обґрунтування якої боржник зазначив про незаконність рішення державного виконавця в частині встановлення обмежень користування арештованим та описаним нерухомим майном в межах виконавчого провадження №50913466, оскільки, на його думку:

По-перше, при винесені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанови про передання майна боржника на відповідальне зберігання, державним виконавцем не обґрунтовано потреби у вчинені саме таких виконавчих дій.

По-друге, державним виконавцем не враховано, що оскаржуваною постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника, а також заборону використовувати нежитлову будівлю маслоцеху з переробки насіння у будь-який спосіб, фактично було заблоковано здійснення всієї господарської діяльності підприємства.

У прохальній частині скарги заявник просив суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області з винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466 та постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу;

- визнати недійсною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466, винесену заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6;

- визнати недійсною постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу ВП №50913466, винесену заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6

В доповненнях до скарги з посиланням на ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" скаржник зазначив, що державним виконавцем при здійсненні опису будівлі (комплексу нерухомості маслоцеху) не було вказано ідентифікуючі ознаки приміщень.

Як вже зазначалось, вимоги скарги боржника судом першої інстанції було задоволено у повному обсязі, а саме визнано неправомірними дії заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466 та постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу; визнано недійсною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року ВП №50913466, винесену заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6

При розгляді вищевказаних вимог скарги, повторно переглядаючи справу з урахуванням повноважень передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови ДВС про опис та арешт майна (коштів) від 25.07.2017 року та про призначення зберігача описаного майна від 25.07.2017 року було надіслано органом виконання на адресу боржника поштовим відправленням (№87) - 02.08.2017 року, та отримано ТОВ "Олівіас-04" - 05.08.2017 року, а скарга подана 15.08.2017 року в межах десятиденного терміну передбаченого ст. 1212 ГПК України, отже строк на її подання не пропущено.

За змістом ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з поданої скарги, скаржником оскаржується дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо винесення постанов 25.07.2017 року, отже після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, що набрав чинності 05.10.2016 року (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з приписами ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 ст. 48 Закону №1404-VIII).

Положеннями ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи-підприємця. Так згідно із ч. 1 - 3 наведеної статті, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами 5 та 6 ст. 52 Закону України "Про виконаче провадження" визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у ч. 5 цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтерєру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

У відповідно до приписів ч. 1 - 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч. 3 ст. 56 Закону №1404-VIII).

За змістом ч. 4, 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", перешкоджання вчиненню виконавцем дій, повязаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна (ч. 4 і ч. 6ст. 58 Закону №1404-VIII).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5) зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 та розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України.

Пунктом 10 розділу VIII Інструкції визначено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

- якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

- прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

- відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

- відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

- зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження (п. 12 розділу VIII Інструкції).

З матеріалів справи встановлено, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого провадження №50913466 з виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року ВП №48917908 про стягнення з боржника 890862,70 грн. виконавчого збору, враховуючи його несплату ТОВ "Олівіас-04" в добровільному порядку, державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області для стягнення за виконавчим документом з боржника коштів були вжиті заходи щодо виявлення у боржника майна, у т.ч. грошових коштів, на яке можливо звернути стягнення.

Так, зокрема, згідно платіжних доручень та повідомлень банківських установ, інформації з бази даних АІС "Автомобіль", листів Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, Державної служби з безпеки на транспорті: кошти на рахунку боржника відсутні, транспортні засоби, земельні ділянки, сільськогосподарська техніка та плавзасоби за боржником не зареєстровані.

Відповідно до акту державного виконавця від 22.06.2017 року майна боржника за адресою реєстрації юридичної особи ТОВ "Олівіас-04" не виявлено.

При цьому, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ТОВ "Олівіас-04" станом на 22.04.2016 року (індексний №57987289) державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна - комплекс нежитлових приміщень масло цеху з переробки насіння загальною площею 4458,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, буд. 136а.

Враховуючи встановлення у боржника майна за вказаною адресою та у звязку із необхідністю виявлення належного боржнику рухомого майна за місцем знаходження вищевказаного обєкту нерухомості, здійснення опису та арешту належного боржнику нерухомого майна начальник ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області із поданням від 19.07.2016 року про створення виконавчої групи у складі: керівник виконавчої групи заступник начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6, члени виконавчої групи: начальник Куйбишевського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_9, державний виконавець Куйбишевського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_10

Постановою в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС начальником УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_11 від 27.07.2017 року на підставі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень утворено виконавчу групу з державних виконавців ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та Куйбишевського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області по виконанню виконавчого провадження №50913466 з примусового виконання виконавчого провадження №50913466 з виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року ВП №48917908 про стягнення з боржника 890862,70 грн. виконавчого збору в наступному складі: керівник виконавчої групи заступник начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6, члени виконавчої групи: - начальник Куйбишевського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_9, держвиконавць Куйбишевського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_10

В подальшому 25.07.2017 року заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого провадження №50913466 з виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року ВП №48917908 про стягнення з боржника (ТОВ "Олівіас-04") 890862,70 грн. виконавчого збору на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Дослідивши зміст вказаної постанови судом апеляційної інстанції встановлено, що заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області 25.07.2017 року у присутності 2-х понятих (яким розяснено їх права та обовязки відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження") описано та накладено арешт на комплекс нежитлових приміщень масло цеху з переробки насіння загальною площею 4458,10 кв.м., що знаходиться за адресою Запорізька область, Більмацький район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, 136а, та який складається з: нежитлового приміщення, А, загальна площа 1689,1 кв.м.; навіс Б, загальна площа 578,4 кв.м.; склад, В, загальна площа 1407,0 кв.м., склад Г, загальна площа, 141,4 кв.м.; колодязь, Д; замощення № 1; склад, Е, загальна площа 72,0 кв.м.; склад, Ж, загальна площа, 136,9 кв.м.; склад, З, загальна площа, 139,2 кв.м.; склад, К, загальна площа, 285,6 кв.м.; вагова, Л, загальна площа кв..; ганок № 2; козирок № 3, що належить боржнику.

Згідно із п. 2 зазначеної постанови, на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користуватись ним, а саме (текстом оригіналу): "заборона у відчуженні, псуванні, переобладнанні, користуванні, а саме користування можливо виключного з письмового дозволу державного виконавця". З метою належного зберігання та не порушення режиму заборони користування арештованим майном здійснено опечатування майна стрічкою вхідних дверей будівель. Вищезазначені заборони діють на період чинності постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом п. 3 цієї постанови відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 призначено ОСОБА_5 із зазначенням паспортних даних та адреси зберігача.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, в резолютивній частині постанови містяться відомості про опис державним виконавцем складових частин комплексу, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, буд. 136а, а саме зазначено лише складові частини обєкту нерухомості, їх площа із відповідними позначками літер згідно технічної документації на споруду.

Проте, в супереч вимог ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області під час складання оскаржуваної постанови про опис та арешт майна від 25.07.2017 року не було зазначено обов'язкових відомостей щодо майна боржника, яке описується та на яке накладається арешт, зокрема не вказано кількість кімнат (приміщень), їх призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення, не зазначено інформації про підсобні приміщення та споруди та які саме предмети, приміщення, сховища чи ін. обєкти були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування.

Таким чином колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що постанова про опис та арешт майна від 25.07.2017 року складена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки остання не містить обовязкових відомостей, зазначення яких є обовязковим в силу Закону.

Твердження заявника апеляційної скарги про те, що будівлі та споруди комплексу були під час виїзду державного виконавця були зачинені, внасллідок чого останній не мав можливості більш детально зазначити опис складових частин комплексу в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні, оскільки такі посилання не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України, а також вони суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції посилання ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, яким передбачена необхідність зазначення вказаної інформації.

Закон України "Про виконавче провадження" не містить жодних виключень щодо порядку проведення виконавчих дії повязаних з проведенням опису та арешту нерухомого майна (будівлі, споруди, приміщення, квартири), а лише містить обовязок державного виконавця проводити опис та зазначати загальну площу, кількість кімнат (приміщень), їх площу та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформацію про підсобні приміщення та споруди в силу вимог ч. 5 ст. 56 Закону.

В обґрунтування відсутності доступу до приміщення нерухомого комплексу боржника та неможливості до нього безпосередньо потрапити, державний виконавець пояснив, що під час виїзду за адресою місцезнаходження нерухомості, що підлягала опису та арешту, зазначені будівлі та споруди були зачинені, державний виконавець не мав можливості більш детально зазначити опис складових частин комплексу в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.07.2017 року.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги твердження ДВС про відсутність доступу до приміщень також з тих підстав, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази неможливості державного виконавця потрапити до нерухомого майна боржника, жодних актів з цього приводи державним виконавцем не складалось, будь-яких викликів правоохоронних органів з повідомленням про створень перешкод у виконанні законних вимог ДВС матеріали справи також не містять, що свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.

Водночас, 25.07.2017 року заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого провадження №50913466 з виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.04.2016 року ВП №48917908 про стягнення з боржника (ТОВ "Олівіас-04") 890862,70 грн. виконавчого збору на підставі ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову №50913466, якою призначено зберігачем описаного й арештованого майна боржника, описаного постановою про опис та арешт майна боржника від 25.07.2017 року (комплекс нежитлових приміщень масло цеху з переробки насіння загальною площею 4458,10 кв.м., що знаходиться за адресою Запорізька область, Більмацький район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, 136а) ОСОБА_5 (директора ТОВ "Олівіас-04").

Пунктом 2 постанови №50913466, заступником начальника ВРВР ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 попереджено зберігача описаного та арештованого майна ОСОБА_5 про кримінальну та матеріальну відповідальність за відчуження, псування, переобладнання, користування описаного й арештованого майна.

При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, постанова про опис та арешт майна від 25.07.2017 року була складена за відсутності боржника та зберігача, яким відповідно до оскаржуваних у даній скарзі постанов державним виконавцем призначено керівника (директора) ТОВ "Олівіас-04" ОСОБА_5

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 прийняв на відповідальне зберігання майно на яке накладено арешт постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 25.07.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника та ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, таких доказів не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційного суду.

За змістом ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону (цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів), передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обовязок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Обставини даної справи свідчать про те, що комплекс нежитлових приміщень масло цеху з переробки насіння, загальною площею 4458,1 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Новоукраїнка, вул. Леніна, буд. 136а, який було описано та арештовано згідно із постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 25.07.2017 року про опис та арешт майна не було передано на зберігання директору ТОВ "Олівіас-04" ОСОБА_5 Тобто, державним виконавцем при винесені оскаржуваних постанов не було дотримано вимог ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладені вище обставини справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 не було дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень при винесені постанови від 25.07.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №50913466 та постанови від 25.07.2017 року №50913466 про передачу майна на зберігання ОСОБА_5, а тому є вірним висновок місцевого суду про наявність підстав для визнання неправомірними дій заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо винесення постанови від 25.07.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанови від 25.07.2017 року (ВП №50913466) про передачу майна на зберігання, а також про наявність підстав для визнання їх недійсними (незаконними).

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга арбітражного керуючого ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 30.10.2017 року у справі №908/4022/14 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати покладаються на апелянта відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2017 року у справі №908/4022/14 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2017 року у справі №908/4022/14 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3