ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.2017 Справа № 904/8420/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртопснаб", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Логіка", м. Суми

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне фірма "ПМК-1", м. Дніпро

про стягнення 337 657 грн. 39 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 06.09.2017р. №б/н;

ОСОБА_2 - представник, дов. від 06.09.2017р. №б/н (був присутній у судовому засіданні 10.10.2017р.);

ОСОБА_3 - керівник, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2017р. (був присутній у судовому засіданні 02.11.2017р.);

від відповідача-1: ОСОБА_4 - представник, дов. від 15.10.2017р. №б/н;

від відповідача-2: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву на 24.11.2017р.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів-1,-2 337 657 грн. 39 коп. - безпідставно набутих грошових коштів.

Відповідач-1 у відзиві (вх.№55595/17 від 11.10.2017р.) на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що: - відповідач-1 виконав обов'язки за договором поставки належним чином, передавши комплектуючі для формувальної машини та матеріали; - продавець здійснює доставку товару на склад покупця, що знаходиться у м. Дніпро та шефмонтаж прес форм та системи промивки з наступним виготовленням випробувальних зразків; - факт приймання-передачі оформлюється актом приймання-передачі; - продавець на підставі договору поставки від 23.10.2014р. №1/10 та додаткової угоди №1 до договору виконав монтаж та пусконаладку системи промивки матриць та випробувальне тестування обладнання з установкою власних прес форм; - акт є кінцевим і остаточним документом, який був підписаний між сторонами договору і засвідчує належне виконання з боку продавця.

Відповідач-2 відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, у заяві (вх.№58028/17 від 25.10.2017р.) про визнання позову просить задовольнити позов у повному обсязі, у зв'язку з тим, що: - розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати 1 000 грн. 00 коп.; - відповідач-2 вважає позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенні у повному обсязі; - відповідач-2 визнає позов у межах забезпеченої договором поруки від 23.09.2014р. суми, що складає 1 000 грн. 00 коп.

Позивач у додаткових письмових поясненнях (вх.№59569/17 від 02.11.2017р.) зазначає про те, що: - відповідачем-1 не було надано належних доказів в розумінні чинного законодавства України на підтвердження повного виконання ним обов'язків за домовленістю між сторонами; - відповідачем-1 не надано акту приймання-передачі відповідних товарно-матеріальних цінностей на суму 337 657 грн. 39 коп.; - після затвердження сигнальних зразків продавець зобов'язаний поставити прес-форми на склад покупця в строк не більше 30 календарних днів з моменту затвердження сигнальних зразків; - у разі прострочення поставки товару на строк більше 30 днів продавець зобов'язаний повернути усі грошові кошти на розрахунковий рахунок покупця.

Також позивач у клопотанні (вх.№62497/17 від 17.11.2017р.) про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти відповідача-1 у межах ціни позову та судових витрат, що складає 343 485 грн. 13 коп., посилаючись на те, що: - відповідач-1 не виконує свої обовязки за домовленістю сторін по поставці товару; - відповідачем-1 можуть бути вчиненні протиправні дії націлені на ухилення чи ускладнення виконання рішення господарського суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову, оскільки:

- згідно із статтею 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду;

- відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у тому числі, - накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; - забороною відповідачеві вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору; - забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; - зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- за своєю правовою природою забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи;

- відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. №01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову;

- позивачем не надано жодного доказу наявності таких обставин, а також доказів, в підтвердження того, що невжиття такого заходу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідач-1 у додаткових поясненнях (вх.№63608/17 від 23.11.2017р.) до відзиву на позовну заяву зазначає про те, що: - додаток №1 до договору поставки від 23.10.2014р. №1/10 сторонами не укладався; - сторони домовилися в усній формі про поставку товару «прес-форми для формувальної машини (лоток для яєць 30 шт)»; - товар був замовлений підприємством у виробника; - після його отримання уповноважена особа доставила його на територію позивача; - здійснила шефмонтаж доставлений прес-форми та систем промивки з наступним виготовленням випробувальних зразків; - сторони на момент укладання договору поставки від 23.10.2014р. №1/10 не зазначили вартість прес-форми для формувальної машини; - без проведення фахових робіт з шефмонтажу доставлених прес-форм та систем промивки, вказаний товар практично не підлягав використанню в будь-якій інший спосіб; - відповідач-1 здійснив поставку прес-форми для формувальної машини (лоток для яєць 30 шт), які позивач прийняв, про що свідчить його підпис та відбиток печатки на акті приймання-передачі виконаних робіт.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014р. між відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційним підприємством "Логіка", як продавцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртопснаб», як покупцем, було укладено договір поставки №1/10 (надалі Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити комплектуючі для формувальної машини, вказаної у додатку №1 до цього договору (надалі - товар), на наступних умовах: поставка товару в необхідній комплектації, котра забезпечуватиме якісне виготовлення готової продукції, зазначеної у додатку №1; якість продукції, виготовленої на обладнанні має відповідати характеристикам заводу-виробника і кресленням виробу, узгодженої між сторонами в ході виконання договору, що є невід'ємною частиною додатку №1 до цього договору (а.с. 63-66).

У пункті 2.1 Договору поставки сторонами узгоджено, що ціна договору становить грошову суму в розмірі 275 310 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 45 885 грн. 00 коп.; в еквіваленті до долару США дана сума дорівнює 21 000 доларів США; сторони погодили, що ціна договору в гривні може змінюватися залежно від курсу долару США на міжбанківському ринку України; у день перерахування грошових коштів, передбачених п.2.2-п.2.3 продавець зобов'язаний надати рахунок покупцеві із зазначенням суми в гривні з розрахунку курсу покупки долару США на міжбанківському ринку.

Відповідно до пункту 2.2 Договору поставки покупець протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору сплачує продавцю грошову суму в розмірі 9450,00 доларів США, що становить 45% від суми цього договору; платіж здійснюється у гривні України за курсом міжбанківського ринку на дату здійснення платежу.

Згідно пункту 2.3 Договору поставки другий платіж у розмірі 9450,00 доларів США, що становить 45% від суми цього договору покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця протягом 2-х календарних днів після отримання письмового повідомлення про те, що товар готовий до відправки; дане повідомлення може бути відправлено факсом або електронною поштою; платіж здійснюється в гривні України за курсом міжбанківського ринку на дату здійснення платежу.

Третій платіж в сумі 2100,00 доларів США, що становить 10% від суми цього договору покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця протягом 2-х календарних днів з моменту підписання акту-прийому передачі товару; платіж здійснюється в гривні України за курсом міжбанківського ринку на дату здійснення платежу (пункт 2.4 Договору поставки).

Згідно пункту 2.7 Договору поставки всі платежі здійснюються між сторонами в безготівковій формі шляхом банківських перерахувань за реквізитами, вказаних в розділі цього договору «Юридичні реквізити сторін».

Згідно пункту 1 Додаткової угоди від 25.12.2014р. №1 до Договору поставки сторонами узгоджено, що на умовах п.3.3 договору поставки продавець зобовязується виконати роботи з монтажу системи промивки матриць; для придбання необхідних матеріалів сторони домовились про збільшення суми договору на суму 11 110 грн. 00 коп.; перелік необхідних матеріалів і комплектуючих, котрі придбає продавець, вказані у специфікації №1, а перелік матеріалів та комплектуючих, котрі самостійно придбає покупець, вказані у специфікації №2 (а.с. 67).

Для фіксування цін, вказаних у специфікації №1, покупець зобовязується перерахувати дану суму на розрахунковий рахунок продавця не пізніше 20.01.2014р.; факт передачі вказаних матеріалів від продавця покупцю фіксується актом приймання-передачі, який підписується сторонами в ході виконання договору (пункт 2 Додаткової угоди від 25.12.2014р. №1 до Договору поставки).

Згідно пункту 3.1 Договору поставки покупець, протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання цього договору, здійснює часткову оплату вартості товару, який продавець зобов'язаний поставити відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору поставки продавець здійснює доставку товару на склад покупця, що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ і шефмонтаж прес-форми та системи промивки з подальшим виготовленням пробних зразків; факт приймання-передачі оформляється відповідним актом приймання-передачі; акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками сторін; з цього моменту акт приймання-передачі є невід'ємною частиною даного договору.

Цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами і діє до моменту виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань належним чином (пункт 10.1 Договору поставки).

Згідно пункту 12.2 Договору поставки цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін; договір діє до моменту виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань або в разі дострокового розірвання договору.

Як вбачається відповідачем-1 на оплату товару за Договором поставки позивачу було надано рахунки-фактури на загальну суму 403 757 грн. 39 коп., з посиланням на підставу оплати: Договір від 23.10.2014р. №1/10, а саме:

- від 07.11.2014р. №60 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 44);

- від 05.12.2014р. №103 на суму 95 739 грн. 89 коп. (а.с. 45);

- від 05.12.2014р. №103 на суму 11 110 грн. 00 коп. (а.с. 49);

- від 30.01.2015р. №10 на суму 192 307 грн. 50 коп. (а.с. 51);

- від 04.03.2015р. №29 на суму 54 600 грн. 00 коп. (а.с. 54).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було перераховано відповідачу-1 грошові кошти у суму 179 157 грн. 39 коп., у т.ч.:

по рахунку-фактурі від 07.11.2014р. №60 на суму 50 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення від 11.11.2014р. №25 на суму 50 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: за комплектуючі формувальної машини згідно рахунку від 07.11.2014р. №60) (а.с. 11, 88);

по рахунку-фактурі від 05.12.2014р. №103 на суму 95 739 грн. 89 коп. (платіжне доручення від 08.12.2014р. №10 на суму 5 739 грн. 89 коп. з призначенням платежу: доплата за обладнання згідно рахунку від 05.12.2014р. №103 (а.с. 46, 89); платіжне доручення від 08.12.2014р. №5 на суму 90 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: доплата за обладнання згідно рахунку від 05.12.2014р. №103) (а.с. 47, 89);

по рахунку-фактури від 05.12.2014р. №103 на суму 11 110 грн. 00 коп. (платіжне доручення від 19.01.2015р. №26 на суму 11 110 грн. 00 коп. з призначенням платежу: за манометр, форсунки, датчики згідно рахунку від 05.12.2014р. №103) (а.с. 50, 90);

по рахунку-фактури від 30.01.2015р. №10 на суму 192 307 грн. 50 коп. (платіжне доручення від 10.02.2015р. №38 на суму 22 307 грн. 50 коп. з призначенням платежу: часткова оплата за обладнання згідно рахунку від 30.01.2015р. №10) (а.с. 52, 91).

Матеріали справи також містять платіжне доручення від 02.02.2015р. №34 про перерахування позивачем відповідачу-1 суми 170 000 грн. 00 коп. (призначення платежу: доплата за обладнання згідно рахунку від 23.10.2014р. №1/10) (а.с. 53).

Проте, в матеріалах справи відсутній рахунок від 23.10.2014р. №1/10, сторонами не надано.

Позивач у позові зазначає, що ним було сплачено попередню оплату за товар у розмірі 349 157 грн. 39 коп., відповідачем-1 здійснено поставку замовлених товарно-матеріальних цінностей лише на суму 11 500 грн. 00 коп., тому просить стягнути солідарно з відповідачів-1,-2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 337 657 грн. 39 коп.; відповідач-1 проти цього заперечу, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події; положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз даної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до змісту статті 1212 Цивільного кодексу України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, грошові кошти, перераховані позивачем відповідачу-1 за Договором поставки у сумі 179 157 грн. 39 коп., не можуть вважатися такими, що безпідставно набуті відповідачем-1 (отримані без достатньої правової підстави).

Матеріали справи містять акт від 11.02.2015р. приймання-виконання виконаних робіт до Договору поставки від 23.10.2014р. №1/10, відповідно до якого продавець на підставі договору від 23.10.2014р. №1/10 та додаткової угоди №1 до договору здійснив монтаж і пуско-наладку системи промивки матриць та пробне тестування обладнання з встановленням власних прес-форм; комплекс робіт був здійснений спеціалістами продавця в період з 06 по 07 січня 2015р.; під час виконання робіт продавець передав покупцю всі матеріали та комплектуючі відповідно до специфікації №1, вказаної у додатку №1 до договору на суму 11 110 грн. 00 коп.; цим актом сторони договору підтверджують факт виконання продавцем робіт та передачу матеріалів і комплектуючих, передбачених пунктом 3.3 договору та додаткової угоди №1 (а.с. 70).

Що стосується перерахування позивачем відповідачу-1 грошових коштів у сумі 170 000 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення від 02.02.2015р. №34 з посиланням на рахунок від 23.10.2014р. №1/10, то такі грошові кошти, є такими, що отримані відповідачем-1 без достатньої правової підстави, оскільки відсутнє посилання при перерахуванні грошових коштів на рахунок за Договором поставки чи Договір поставки.

23.09.2014р. між відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційною фірмою "ПМК-1", як поручителем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртопснаб", як кредитором, було укладено договір поруки (надалі Договір поруки), відповідно до пункту 1.1 якого поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Логіка" (40021, м. Суми, вул. Кірова, буд. 144/3, оф. 2; ідентифікаційний код 06711682) (надалі - боржник), щодо усіх укладених між кредитором та боржником угод, договорів тощо у письмовій чи усній формі, з будь-яких питань, які вже укладені або можуть бути укладені в майбутньому протягом дії даного договору.

Згідно пункту 2.1 Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за незалежне виконання боржником забезпеченого зобовязання; але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати 1 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, підставою для солідарного стягнення за Договором поруки є укладання між кредитором та боржником угод, договорів тощо у письмовій чи усній формі, за невиконання боржником зобовязання за договорами. Такої підстави для солідарного стягнення як безпідставно набуті грошові кошти (майно) умови Договору поруки не містять.

До того ж, умовами Договору поруки передбачена солідарна відповідальність поручителя перед кредитором у розмірі не більше 1 000 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача-1 суми 170 00 грн. 00 коп. - безпідставно набутих грошових коштів.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі розподіляється між позивачем та відповідачем-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Логіка" (40021, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 144/3, оф. 2; ідентифікаційний код 06711682) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртопснаб" (49000, м. Дніпро, вул. Кореленка, 44; ідентифікаційний код 37670467) 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. 00 коп. - безпідставно набутих грошових коштів та 2 550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

29.11.2017р.