ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р.Справа № 916/2120/17

За позовом Фізична особа-підприємець Ільчук Сергій Олександрович;

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОМЕРАНЧ"

про стягнення 414644.75грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Представники:

Від позивача: Коломійчук Г.С. - за дорученням;

Від відповідача: Беляєва О.М. - за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець Ільчук Сергій Олександрович звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОМЕРАНЧ" про стягнення 414644.75грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг № 23/05/15 від 23.04.2015р., що в подальшому призвело до виникнення в останнього боргу у сумі, що заявлена до стягнення, та нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірах, що заявлені до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.08.2017р. порушено провадження у справі №916/2120/17 із призначенням до розгляду в засіданні суду 25 вересня 2017р.

20.09.2017 року за вх.№ГСОО 20794/17 представником відповідача було подано відзив на позов, в якому відповідач вимоги не визнає та просить суд у задоволені позову відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позов, який долучено до матеріалів справи.

25.09.2017 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 414 644,75 гривень, вказану заяву судом розглянуто та відмовлено.

Представник позивача 09.10.2017 року надав письмові пояснення до позовної заяви, які судом долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача в свою чергу надав письмові заперечення стосовно заяви про забезпечення позову. Крім того представник позивача надав клопотання в порядку ст. 69 ГПК України та відкладення розгляду справи.

30.10.2017 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням в порядку ст. 69 ГПК України.

Враховуючи ту обставину, що розгляд справи призначений на 30.10.2017 року не відбувся, у зв'язку з перебуванням судді Гуляк Г.І. на лікарняному, ухвалою суду від 06.11.2017 року справу було призначено до судового розгляду та задоволено клопотання представника відповідача.

Також ухвалою суду від 13.11.2017 року було задоволено клопотання представника позивача та строк розгляду справи було продовжено до 30.11.2017 року та призначено судовий розгляд на 27.11.2017 року.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 27.11.2017р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем Ільчук Сергієм Олександровичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПОМЕРАНЧ" (Замовник) укладено договір про надання послуг № 23/05/15, згідно п. 1.1 якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надавати послуги інформатизації та консалтинг WEB-сайту замовника, розміщеного за URL-адресою Замовника в мережі Інтернет, а саме залучення користувачів мережі Інтернет на умовах передбачених дійсним договором. Облік та фіксація замовлення які здійснюються користувачами мережі Інтернет за допомогою сайту Замовника в розрізі товарів зазначених в додатках „Тарифи" до договору. Облік та фіксація замовлення проводиться за допомогою незалежного лічильника.Google Analytics. Облік та фіксація усіх телефонних дзвінків, які надходять від користувачів мережі Інтернет на телефонний номер виконавця зазначений на сайті замовника, шляхом переадресації дзвінків замовнику.

Згідно п. 1.2 договору сторони домовились, що URL-адреса сайту замовника: citrus.ua.

Пунктом 1.4.4 сторони в період дії договору, щомісяця не пізніше 2 числа місяця наступного за поточним, підписують акт приймання-передачі наданих послуг. Датою початку надання послуг є дата оплати гарантійного платежу, передбаченого п.3.3 договору, яким передбачено, на протязі 5 банківських днів з дати підписання сторонами дійсного договору на підставі виставленого рахунку, замовник зобов'язується сплатити виконавцю гарантійний платіж у сумі 30 000 гривень, котрий є частиною оплати за останній місяць.

Акт наданих послуг за №7 від 26.04.2017 року на суму 374 087 гривень, рахунок на оплату №9 від 26 квітня 2017 року, які зі сторони відповідача не підписані.

Однак в матеріалах справи міститься акт звіряння станом на 30 травня 2017 року, оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні, з якого вбачається, що заборгованість станом на 30 травня 2017 року складає 344 087 гривень.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договорами виконав належним чином, надавши відповідачу послуги на загальну суму 344 087 гривень.

Однак, відповідач свої зобов'язання за договором в частині оплати послуг не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість за договором у вищевказаному розмірі.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 344 087 гривень / із суми за актом №7 від 26.04.2017 року - 374 087 гривень слід відняти суму гарантійного платежу у розмірі 30 000 гривень/, згідно приписів ст.ст. 33-34 ГПК України, відповідач суду не надав, викладені обставини у відзиві не приймаються судом до уваги, оскільки лист про припинення дії договору зі сторони відповідача було направлено лише 02.06.2017 року із зазначенням, що останнім днем дії договору є 31 липня 2017 року. Посилання відповідача на підписання акту звіряння особою, яка не має на це права, суд ставиться критично, оскільки доказів звернення до правоохоронних органів щодо підробки чи фальсифікації бухгалтерських документів відповідачем суду не надано.

Щодо вимог позивача про стягнення пені у сумі 25 786,39 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

Пунктом 4.3 договору сторони встановили, що у разі порушення або невиконання замовником п.2.3.1 договору виконавець в праві стягнути пеню у розмірі 2% від суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі надання такої вимоги замовник зобов'язаний сплатити пеню на протязі 2 банківських днів з моменту отримання вимоги.

Так на адресу відповідача була направлена претензія від 30.06.2017 року на суму заборгованості 344 087 гривень та пені в сумі 350 968,74 гривень, яка за твердженнями представника позивача разом з актом виконаних робіт на рахунком була скерована на адресу відповідача 10.07.2017 року згідно ексапес-накладної №3637, отримано представником відповідача ОСОБА_5 - 11.07.2017 року.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд, перевіривши розрахунок пені, встановив часткову неправильність, що пов'язано із невірним визначенням початку періоду такого нарахування, що пов'язано із узгодженням суми заборгованості, акт звірки, 30 травня 2017 року та направлення акту наданих послуг та рахунку - лише 10 липня 2017 року, з урахуванням п.4.3. договору зобов'язання щодо сплати пені повинно було бути виконано не пізніше 2 банківських днів тобто дата отримання 11 липня 2017 року дата оплати 13 липня 2017 року, що відповідачем не виконано.

Також суд вважає, звернути увагу позивача на той факт що акт наданих послуг та рахунок були надіслані стороні відповідача лише 10 липня 2017 року, хоча згідно акту звіряння станом на 30 травня 2017 року зазначену суму 344 087 гривень відповідачем визнано, оскільки вказаний акт було підписано без зауважень. Таким чином суд вважає що днем початку нарахування пені є саме 12 липня 2017 року. З урахуванням викладених обставин, судом за допомогою системи "Ліга-Закон" (в межах визначеного позивачем періоду) зроблено власний розрахунок пені, згідно якого її розмір становить 8955,69 гривень.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
34408712.07.2017 - 03.08.20172312.5000 %0.068 %*5420.55
34408704.08.2017 - 18.08.20171512.5000 %0.068 %*3535.14
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 8955,69 гривень.

Водночас, відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи вищезазначене, перевіривши розрахунок 3% річних, встановив часткову неправильність, що пов'язано із невірним визначенням початку періоду такого нарахування з ідентичних підстав, що і при нарахуванні пені, у зв'язку із чим за допомогою системи "Ліга-Закон" зроблено власний розрахунок 3% річних, згідно якого їх розмір становить 1074,68 гривень.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
34408712.07.2017 - 18.08.2017383 %1074.68
Таким чином, загальна сума процентів за договором, яка підлягає стягненню, складає становить 1074,68 гривень.

Водночас, суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, вважає його частково невірним, у зв'язку з невірним початку періоду такого нарахування, інфляційні втрати у розмірі 343,40 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
12.07.2017 - 18.08.1.001343.40344430.40
За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи часткове задоволення судом позову Фізичної особи - підприємця Ільчук Сергія Олександровича, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ПОМЕРАНЧ" (67039, м. Одеса, проспект Гагаріна,25 офіс 558/1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ільчук Сергія Олександровича (65113, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) основну заборгованість у розмірі 344 087 /триста сорок чотири тисячі вісімдесят сім/ гривень; 3 % річних у сумі 1074 /одна тисяча сімдесят чотири/ гривни 68 копійок; пеню у розмірі 8955 /вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять/ гривень 69 копійок; інфляційні втрати у розмірі 343 /триста сорок три/ гривни 40 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 301 /п'ять тисяч триста одна/ гривна.

3. У решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 грудня 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк