ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

21 листопада 2017 р. Справа № 902/771/17

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Колбасова Ф.Ф., суддів Банасько О.О., Нешик О.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44)

до: Приватного підприємства "Топаз-Транс", (21019, м.Вінниця, вул. Якова Шепеля (Примакова), 72А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша", (вул. Фізкультури, 30, м.Київ, 03150)

про стягнення коштів в сумі 12 442,72 грн

за участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.

представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_3 - представник згідно договору №09-09/10/2017 про надання юридичних послуг від 09.10.2017р., адвокат;

третьої особи: ОСОБА_4 - представник за довіреністю № 1-2017 від 14.12.2016р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Топаз-Транс" 12442,72 грн матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за полісом № АС 2205050 цивільно-правова відповідальність водія-винуватця ДТП ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в Страховій компанії "Перша", яка відшкодувала позивачу лише 11359,67 грн. Тому позивач просить стягнути 12442,72 грн на відшкодування залишку суми шкоди в порядку регресу з відповідача за свого працівника.

Ухвалою суду від 16.08.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/771/17 та призначено її до розгляду на 26.09.2017р.

Ухвалою суду від 26.09.2017р., з огляду на неявку в судове засідання представників сторін та неподання відповідачем витребуваних доказів, відкладено розгляд справи до 10.10.2017р. та повторно зобов'язано відповідача надати витребувані судом докази.

Ухвалою суду від 10.10.2017р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи до 24.10.2017р. з огляду на неявку в судове засідання представника позивача, неподання відповідачем витребуваних доказів, а також враховуючи необхідність витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 24.10.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Страхову компанію "Перша", м. Київ та відкладено розгляд справи на 30.10.2017р. у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання, неподанням сторонами всіх витребуваних доказів та необхідністю витребування додаткових доказів.

За результатами проведених судових засідань судом було встановлено, що справа №902/771/17 відноситься до категорії справ значної складності, у зв'язку з чим, суддею Колбасовим Ф.Ф. 25.10.2017р. подано заяву про створення колегії у складі трьох суддів для розгляду даної справи.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.10.2017р., для розгляду даної справи сформовано колегію у складі суддів: головуючого судді Колбасова Ф.Ф., суддів: Білоус В.В., Нешик О.С.

Ухвалою від 25.10.2017р. справа № 902/771/17 прийнята до провадження судовою колегією у вищезазначеному складі та призначена до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2017р.

Згідно службової записки головуючого судді Колбасова Ф.Ф. від 20.11.2017р., в зв'язку з тим, що Указом Президента України від 10.11.2017р. за № 357/2017 члена колегії - суддю Білоуса В.В. призначено на посаду судді Касаційного господарського суду Верховного Суду, для подальшого розгляду справи №902/771/17, за розпорядженням керівника апарату суду від 20.11.2017р., на підставі автоматизованої системи авторозподілу зі складу колегії суддів виведено суддю Білоуса В.В. та для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Колбасов Ф.Ф., судді: Банасько О.О., Нешик О.С.

Ухвалою від 20.11.2017р. справа № 902/771/17 прийнята до провадження судовою колегією у вищезазначеному складі та призначена до розгляду в судовому засіданні на 21.11.2017р.

13.11.2017р. від позивача до суду надійшли "пояснення на відзив" (лист № 17-152 від 31.10.2017р.), де зазначено про те, що позивач отримав частину страхового відшкодування від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", за різницею коштів звернувся із позовом до роботодавця особи, винної у скоєнні ДТП. ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" здійснила виплату страхового відшкодування, яке лише частково компенсувало фактичний розмір завданих збитків.

У випадку відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", позивач в письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без участі його представника.

14.11.2017р. на адресу суду надійшли письмові пояснення ПАТ "Миронівський хлібопродукт", в яких останнє зазначило про те, що страхове відшкодування у розмірі 23802,39 гривень було перераховано ОСОБА_2 акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" на користь Філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька птахофабрика". Як зазначено в поясненнях, Філія "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька птахофабрика" використовувала транспортний засіб марки "Сканія" Р380 д.н.з. НОМЕР_1 на підставі договору №0049/1-Г від 06.03.2012р.

17.11.2017р. на адресу суду від третьої особи - ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" надійшов "відзив на позовну заяву" (лист за вих. № 956 від 14.11.2017р.), в якому третя особа надала письмові пояснення з приводу позовних вимог та виплати в порядку суброгації страхового відшкодування у розмірі 11359,67 грн на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", тоді як вимога була заявлена на 23802,39 грн.

В обґрунтування розміру сплаченого страхового відшкодування, ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" пояснила суду, що 14.09.2015р. ОСОБА_2 акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" зверталось до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" із заявою за №46 про виплату страхового відшкодування на суму 23802,39 грн. До заяви про страхове відшкодування позивачем долучався ряд документів, зокрема: первинна довідка ВДАІ із зазначенням вичерпного переліку отриманих внаслідок ДТП пошкоджень застрахованого ОСОБА_2 акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" транспортного засобу, письмові пояснення водія цього автомобіля з переліком завданих пошкоджень, а також середня калькуляція №SK-504774 від 05.08.2015р.

Як зазначила третя особа в своїх письмових поясненнях та в судовому засіданні, фахівцями Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" був встановлений вичерпний перелік пошкоджень автомобіля марки "Сканія", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, яких він зазнав внаслідок ДТП. Серед таких пошкоджень значились наступні: сонячний піддашок, праве верхнє дзеркало заднього виду, подряпини правої сторони кабіни та заднє праве крило. В жодному із вказаних вище документів про пошкодження вітрового скла не зазначалось.

Третя особа також зазначила в поясненнях про те, що в калькуляцію було включено вартість вітрового скла, а також робіт та матеріалів, необхідних для його заміни. ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" наголошувала на тому, що калькуляція включає в себе ПДВ на роботи та запчастини (645,67 грн ПДВ на роботи та 4287,67 грн. на запчастини). Таким чином, загальна сума нарахованого в калькуляції ПДВ містить в собі також і 20% ПДВ, нарахованого на суму до оплати за блок із заміни вітрового скла. ПДВ на заміну вітрового скла (9943,93 грн.) становить 20% від цієї суми і дорівнює 1988,79 грн.

Загалом, вартість вітрового скла, а також робіт та матеріалів, необхідних для його заміни з урахуванням ПДВ, складала 11932,72 грн. (9943,93 грн + 1988,79 грн).

Так як згідно довідки ДАІ та пояснень водія, автомобіль марки "Сканія", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 пошкоджень вітрового скла внаслідок ДТП не зазнав, проте вартість цього скла, а також вартість робіт та матеріалів, необхідних для його заміни на суму 11932,72 грн, було включено до калькуляції при здійсненні в порядку суброгації виплати страхового відшкодування на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", загальна сума відшкодування була зменшена на згадану суму.

Третя особа зазначила, що цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП на момент її вчинення у відповідності до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2205050 було застраховано ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша". Встановлений умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи (п.5 полісу) складає 510,00 грн, що на переконання третьої особи, відповідає вимогам п.12.1 ст.12 Закону та не перевищує 2-х відсотків від страхової суми.

ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" зазначає, що за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування ним було прийнято рішення про задоволення вимог Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" та проведення виплати страхового відшкодування, оформленого страховим актом №ЦВ-02-10234 від 11.11.2015р.

Страховиком було здійснено наступний розрахунок сплаченого в порядку суброгації страхового відшкодування: 11359,67 грн (сплачене ОСОБА_2 акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" страхове відшкодування) = 23802,39 грн (сума пред'явленої до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" вимоги) - 11932,72 грн (вартість вітрового скла, а також робіт та матеріалів, необхідних для його заміни) - 510,00 грн. (встановлена умовами полісу франшиза)

Суму грошових коштів в розмірі 11359,67 грн 26.11.2015 року було виплачено ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", проти чого позивач не заперечує.

Щодо заявлених ОСОБА_2 акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" до Приватного підприємства "Топаз-Транс" позовних вимог, ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" вказує на те, що із загальної ціни позову вбачається, що вона являє собою суму, що становить різницю між розміром пред'явленої позивачем до третьої особи в досудовому порядку вимоги та сплаченим ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша", в порядку суброгації, на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", страховим відшкодуванням.

ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" зазначила про те, що в Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" немає правових підстав вимагати відшкодування витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування за заміну вітрового скла на автомобілі марки "Сканія", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, так як пошкодження цього скла трапились не внаслідок ДТП.

Таким чином, на переконання третьої особи, сума грошових коштів у розмірі 11932,72 грн. не може бути стягнена з Приватного підприємства "Топаз-Транс", так як не відноситься до пошкоджень, завданих водієм відповідача.

В той же час, ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" вважає, що сума франшизи у розмірі 510,00 грн може бути стягнута з відповідача на користь позивача, оскільки ця сума на підставі ч.18 ст. 9 Закону України "Про страхування", п.12.1 ст. 12 Закону та п. 5 полісу не підлягала відшкодуванню ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", проте є частиною заподіяних водієм Приватного підприємства "Топаз-Транс" потерпілій особі збитків.

В судовому засіданні представником відповідача було надано письмові пояснення по справі від 20.11.2017р., в яких зазначено про те, що 08.11.2017р. адвокат відповідача ОСОБА_3 звернувся з адвокатським запитом № 3664 від 08.11.2017р. до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" з приводу надання інформації щодо виплати страхового відшкодування на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1". На запит надано відповідь (лист вих № 955 від 14.11.2017р.). У відповідні на запит ОСОБА_2 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" зазначила про те, що її фахівці не брали до уваги вказану в попередній калькуляції суму коштів, витрачених на заміну лобового скла, оскільки в документах, супроводжуючих оформлення ДТП, серед пошкоджень автомобіля лобове скло не значилось. ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 11359,37 грн. за мінусом 11932,72 грн (вартості вітрового скла з ПДВ з роботою та матеріалами) і 510,00 грн франшизи.

З цих підстав відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити в їх задоволенні.

За клопотанням представника відповідача, в судовому засіданні 21.11.2017р. у справі здійснювалась технічна фіксація судового процесу шляхом звукозапису.

Позивач представника в судове засідання 21.11.2017р. не направив, однак, як уже було зазначено вище, в наданих суду 13.11.2017р. "поясненнях на відзив" просив суд у випадку відсутності представника позивача, розглядати справу без його участі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, будучи обізнаним із датою судового засідання, з власної ініціативи не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні 21.11.2017р., а тому справа розглядається у відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд встановив, що 25.04.2014р. між ОСОБА_2 акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканія Кредіт Україна" було укладено комплексний договір № 06/02-200003365 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків з додатком № 1 до договору.

Відповідно до умов цього договору, предметом страхування стали майнові інтереси страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканія Кредит Україна", пов`язані з володінням та/або користуванням, розпорядженням транспортним засобом, визначеним у додатку № 1 до цього договору, а саме був застрахований напівпричіп "Scania Р380" д.н.з. НОМЕР_2.

До страхових ризиків зокрема віднесено дорожньо-транспортну пригоду, яку визначено договором як пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або зазначеного в договорі страхування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час зіткнення, наїзду на рухомі та нерухомі предмети, перевертання та падіння транспортного засобу (п.п. 19.1.1. договору).

Договір укладено строком на чотири роки включно, починаючи із дати його підписання сторонами.

12.08.2014р. о 07:25 год. в місті Ладижин Вінницької області по вул. Хлібозаводській, 14, громадянин ОСОБА_5, працюючий водієм вантажних перевезень Приватного підприємства "Топаз-Транс", під час керування автомобілем НОМЕР_3 з причепом АВ0220ХР, здійснював поворот ліворуч, і не переконавшись, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на застрахований транспортний засіб - напівпричіп "Scania Р380", д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.09.2014р, яка набрала законної сили 29.09.2014р., водія ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 31, т.1).

Таким чином, власнику пошкодженого транспортного засобу Товариству з обмеженою відповідальністю "Сканія Кредит Україна" - завдано матеріального збитку. Даний транспортний засіб було передано ПАТ "Міронівський хлібопродукт", що останнє підтвердило суду в своїх письмових поясненнях.

Відповідно до листа № 160 від 06.08.2015р. ТОВ "Сканія Кредит Україна" дозволило ПАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" сплатити страхове відшкодування за транспортний засіб, переданий ПАТ "Миронівський Хлібопродукт" за страховою подією дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 12.08.2014р., на реквізити філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька птахофабрика" (а.с. 42, т.1).

Згідно калькуляції № SK 504774 від 05.08.2015р. та розрахунку суми страхового відшкодування до справи №6, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Scania Р380", д.н.з. НОМЕР_1, визначено в розмірі 23802,39 грн.

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 23802,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3Р046210 від 03.09.2015р. (а.с. 15, т.1).

В подальшому, а саме 14.09.2015р. (що не заперечується третьою особою) позивач звернувся до третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", із заявою (претензія) № 46 про виплату страхового відшкодування в сумі 23802,39 грн.

ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" було прийнято рішення про часткове задоволення претензії Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" шляхом проведення виплати страхового відшкодування, оформленого страховим актом №ЦВ-02-10234 від 11.11.2015р. на суму 11369,67 грн.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічна правова норма закріплена в ст. 16 Закону України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР "Про страхування".

За приписами ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Судом встановлено, що позивач, як страховик, свої зобов'язання за договором №06/02-200003365 добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО) виконав шляхом відшкодування витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу в сумі 23802,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3Р046210 від 03.09.2015р.

Учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу (ч.1 ст. 228 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підставами виникнення регресного зобов'язання є виконання боржником свого обов'язку перед кредитором та виконання обов'язку за третю особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_5 перебував в трудових відносинах з відповідачем.

За приписами ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема, межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22), та з урахуванням, що згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як вбачається із дослідженої судом довідки ВДАІ Ладижинського МВ від 25.09.2015р. № 9423905 про дорожньо-транспортну пригоду, транспортний засіб "Scania Р380", д.н.з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження бокової правої частини (а.с. 29, т.1). Також з довідки за підписом в.о. начальника ВДАІ з ОАТ м.Ладижин капітана міліції ОСОБА_6, 12.08.2014р. о 07:25 год., внаслідок ДТП транспортний засіб "Scania Р380", д.н.з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження сонячного козирка, дзеркала правого верхнього заднього виду, подряпини правої сторони кабіни та заднього правого крила (а.с. 32 т.1). В повідомленні про випадок (а.с. 37, т. 1) в описанні випадку серед пошкоджень автомобіля вказано: сонячний козирок, дзеркало заднього виду праве верхнє, права сторона кабіни, крило заднє праве.

З урахуванням досліджених доказів та пояснень представника відповідача та представника третьої особи, судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_4, зазнав внаслідок ДТП пошкодження таких частин: сонячний піддашок, праве верхнє дзеркало заднього виду, подряпини правої сторони кабіни та заднє праве крило.

В поясненнях водія від 12.08.2014р. зазначено пошкодження, які отримав транспортий засіб "Scania Р380" через ДТП; пошкодження вітрового скла в переліку пошкоджень водій не зазначив.

Таким чином, з наявних у справі доказів не вбачається, що пошкодження вітрового скла застрахованого транспортного засобу "Scania Р380" сталось саме під час ДТП 25.04.2017р.

При цьому в попередній калькуляції № SK-504474, яка складена 05.08.2015р. (тобто більше, ніж через рік після ДТП, яка сталась 25.04.2014р.) було розмежовано окремими блоками позиція "пошкодження при ДТП" та позиція "вітрове скло, заміна".

Загалом, вартість вітрового скла, а також робіт та матеріалів, необхідних для його заміни, з урахуванням ПДВ склала 11932,72 грн. (9943,93 грн + 1988,79 грн).

Відтак, на переконання суду, позивач, вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканія Кредит Україна", мав перевірити наявність страхових ризиків, які б давали підстави включення до страхового відшкодування вартості вітрового скла, а також робіт та матеріалів, необхідних для його заміни. Відсутність же причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженням вітрового скла та дорожньо-транспортною пригодою виключає обов'язок відшкодування відповідачем збитків в цій частині.

Відносно франшизи в сумі 510,00 грн суд відзначає, що позивач у позовній заяві не обгрунтував такі вимоги і не зазначив про них. В позовній заяві позивач просив стягнути "суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 12442,72 грн". Оскільки франшиза не являється матеріальною шкодою в прямому розумінні, відповідно така матеріально-правовова вимога як складова позовних вимог мала бути обгрунтована та доведена позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В зв'язку з цим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 12442,72 грн не можна визнати обґрунтованими, що є підставою для відмови в позові.

Враховуючи результати вирішення спору, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн, суд, у відповідності до положень ч.1 ст. 49 ГПК України, покладає на позивача.

Керуючись ст.т. 4-5, 32, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 27 листопада 2017 р.

Головуючий суддя Колбасов Ф.Ф.

суддя Банасько О.О.

суддя Нешик О.С.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44)