ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 922/5468/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівАлєєвої І.В., Корсака В.А.
за участю представників:
позивачаВорожбянов А.М.
відповідачаКрижановський М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргифізичної особи-підприємця Самойлова О.А.
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017
у справі№922/5468/14 Господарського суду Харківської області
за позовомХарківської міської ради
дофізичної особи-підприємця Самойлова О.А.
проповернення безпідставно набутого майна та відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Самойлова О.А. про зобов'язання повернути в натурі територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,1295 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та стягнення 665979,53 грн. доходів, отриманих від використання безпідставно набутої земельної ділянки, у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/5468/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 12.04.2017 вищевказані судові рішення скасовані в частині відмови у позові Харківської міської ради про стягнення 665979,53 грн., а справу № 922/5468/14 в зазначеній частині передано на розгляд до Господарського суду Харківської області.

За результатами нового розгляду справи, Господарським судом Харківської області прийнято рішення від 04.07.2017 (суддя Калантай М.В.), яким позов в частині вимог про стягнення доходів, отриманих від використання безпідставно набутої земельної ділянки, задоволено. Стягнуто з відповідача на користь Харківської міської ради 665979,53 грн. доходів, отриманих від безпідставно набутого майна.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 (головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Барбашова С.В., Істоміна О.А.) рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, фізична особа-підприємець Самойлов О.А. звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2017, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судами не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, які мають значення, неправильно та неповно досліджені докази, а також невірно застосовано норми як матеріального так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2017 у даній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя -Данилова М.В., судді Алєєва І.В., Корсак В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.11.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.11.2017.

27.11.2017 до Вищого господарського суду України від Харківської міської ради надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

27.11.2017 від фізичної особи-підприємця Самойлова О.А. до Вищого господарського суду України надійшла заява про припинення провадження по справі.

В зазначеній заяві відповідач посилається на те, що даний спір повинен бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

-участь у спорі суб'єкта господарювання;

-наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

-наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

-відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Колегія суддів зауважує, що даний спір правомірно розглядається в порядку господарського судочинства, а тому відсутні підстави для задоволення заяви фізичної особи-підприємця Самойлова О.А. про припинення провадження по справі.

29.11.2017 від Харківської міської ради до Вищого господарського суду України надійшов відзив на касаційну скаргу, обставини, викладені у якому, міська рада просить врахувати при вирішенні даного спору.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2005 між ОСОБА_7 та Самойловим Олексієм Анатолійовичем було укладено договір купівлі-продажу від № 4060, відповідно до якого відповідач став власником нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 162,0 кв.м по АДРЕСА_1.

Протягом тривалого часу, а саме з 2005 року заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою фізична особа-підприємець Самойлов Олексій Анатолійович не здійснював.

24.05.2012 на підставі договору купівлі-продажу № 2348 Самойлов Олексій Анатолійович придбав у ТОВ фірма "Ява" нежитлові будівлі літ. "Г-1" загальною площею 91,1 кв.м, літ. "И-1" загальною площею 228,1 кв.м по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.05.2012 № 2351 Самойлов Олексій Анатолійович придбав у Т0В фірма "ЯВА" нежитлові будівлі літ. "Б-1" загальною площею 156,0 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 48,9 кв.м по АДРЕСА_1.

Таким чином, на підставі вказаних договорів купівлі-продажу фізична особа-підприємець Самойлов Олексій Анатолійович є власником нежитлових будівель літ "А-1", "Б-1", "В-1", "Г-1", "И-1" по АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.10.2014 №27547545.

Рішенням 27 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 20.11.2013 № 1326 громадянину Самойлову Олексію Анатолійовичу надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова площею орієнтовно 0,13 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлових будівель (торгівельного та побутового обслуговування), а також надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки вказаної земельної ділянки та попереджено про необхідність виконати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування та подати його на затвердження у встановленому порядку.

30.10.2014 Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 за результатами якого складено Акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки.

В Акті обстеження від 30.10.2014 зазначено, що згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області від 01.10.2014 № 27547455 на підставі договорів купівлі-продажу від 27.12.2005 № 4060, від 24.05.2012 № 2348, від 24.05.2012 № 2351 відповідач володіє нежитловими будівлями літ. "А-1", літ. "Б-1", літ. "Г-1", літ. "И-1" по АДРЕСА_1. Для експлуатації та обслуговування зазначених нежитлових будівель фізична особа-підприємець Самойлов Олексій Анатолійович використовує земельну ділянку площею 0,1295 га по АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка огороджена, її межі визначені відповідно до зовнішніх меж будівель з врахуванням огородженої дворової частини земельної ділянки. Фізична особа-підприємець Самойлов Олексій Анатолійович використовує земельну ділянку без права власності або користування та без держаної реєстрації цих прав у відповідності до статті 125 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що відсутність у відповідача правових підстав для користування земельною ділянкою також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 01.10.2014 № 27547455, листами Управління Держземагентства у м.Харкові Харківської області від 27.08.2014 №4029/08 та Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07.10.2014 №10830/0/225-14.

Згідно з листом Західної ОДПІ м. Харкова від 23.09.2014 № 4108/10/20-33-15-04-15 відповідач обліковується як платник земельного податку. За період 2013 - 2014 роки відповідачем сплачено земельний податок в сумі 1928,91 грн.

Розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної власності) у виді орендної плати за землю за період з 01.06.2012 по 31.10.2014 та становить з урахуванням сплаченого земельного податку 665979,53 грн.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачеві зазначеної суми, що стало підставою для звернення позивача із позовом у цій справі.

Так, з позовної заяви вбачається, що правовою підставою заявлених вимог позивач визначає статті 1212 - 1214 Цивільного кодексу України та зауважує, що сума 665979,53 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.06.2012 по 31.10.2014, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідачем право користування земельною ділянкою не оформлене.

Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з частиною 2 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці по АДРЕСА_1. Проте, відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що перший договір купівлі-продажу будівлі, розташованої на земельній ділянці по АДРЕСА_1 відповідачем було укладено ще 27.12.2005, відповідно до якого він став власником будівлі літ. "А-1" загальною площею 162,0 кв.м.

Дії щодо оформлення вказаної земельної ділянки відповідач почав здійснювати лише у 2013 році.

На замовлення відповідача було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_1.

За результатами розгляду проекту землеустрою, відповідачем отримано висновки Управління Держземагенства у м. Харкові № 2164/07 від 24.09.2014, Управління містобудування та архітектури № 3583/0/27-14 від 24.09.2014, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації № 01-04/663-21552 від 24.03.2014, Департаменту культури та туризму Харківської державної адміністрації № 01.02-28/54 від 02.07.2014.

Приймаючи до уваги, що з 2005 року до теперішнього часу відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період.

Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Позивачем до позовної заяви долучений розрахунок розміру доходу одержаного фізичною особою-підприємцем Самойловим Олексієм Анатолійовичем від безпідставно набутого майна як розмір орендної плати за землю, яка є регульованою та звичайною ціною плати за землю державної та комунальної власності (том 1, а.с.16-17).

Вказаний розрахунок зроблений позивачем за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 01.06.2012 по 31.10.2014 у сумі 665979,53 грн.

Отже, період за який Харківська міська рада просить стягнути з фізичної особи-підприємця Самойлова Олексія Анатолійовичема дохід одержаний від безпідставно набутого майна з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Розмір доходу відповідача у період з 01.06.2012 по 31.10.2014 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

При визначенні розміру доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, позивачем правомірно враховано, що відповідач обліковується у Східній ОДПІ м. Харкова як платник земельного податку, яким за 2014-2016 роки сплачено 1928,91 грн. земельного податку за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. Тому, сума доходу відповідача обґрунтовано була зменшена позивачем на вказаний розмір земельного податку.

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що за період з 01.06.2012 по 31.12.2013 відповідач повинен був сплатити орендну плату у розмірі 477714,34 грн., а за період з 01.01.2014 по 31.10.2014 - 190194,10 грн. Таким чином, розмір доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, склав 665979,53 грн. за період з 01.06.2012 по 31.10.2014 з урахуванням сплаченого земельного податку.

Судами зазначено, що відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновками судів про те, що наданий позивачем розрахунок здійснений на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13, Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08, Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

А відтак, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правомірно стягнули з відповідача доходи, отримані від безпідставно набутого майна у розмірі 665979,53 грн.

В касаційній скарзі скаржник фактично просить надати нову оцінку доказам у справі, які на його думку неправильно були оцінені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга фізичної особи-підприємця Самойлова О.А. задоволенню не підлягає.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення колегія суддів опиралась не тільки на суперечливі і взаємовиключні юридичні обґрунтування сторін, а перш за все на базовий правовий принцип - принцип правової визначеності.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110,11111 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Самойлова О.А. залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 у справі №922/5468/14 Господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді І.Алєєва

В.Корсак