ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.2017 Справа № 907/658/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „РОТОРМАШ, м. Харків

до відповідача публічного акціонерного товариства „Ужгородський турбогаз, м.Ужгород

про стягнення суми 322994,97 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача не зявився ( судових засіданнях 10.11.17, 16.11.17 та 21.11.17 - ОСОБА_1Є (дов.№5 від 05.01.17)

від відповідача не зявився ( судових засіданнях 10.11.17, 16.11.17 та 21.11.17 - ОСОБА_2 (дов.від 20.09.17)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 322994,97 грн., в т.ч. 69191,51 грн. пені, 131746,40 грн. вартість дефектного товару та 122057,06 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.11.17 №556).

Позивач 05.09.17 звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовом до відповідача про стягнення суми 303574,14 грн., в т.ч. 69191,51 грн. пені, 87111,42 грн. вартість дефектного товару та 147270,21 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16 .

27.10.17 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у звязку з перевіркою первинних документів, в якій просить суд стягнути з відповідача суму 278618,83 грн., в т.ч. 69191,51 грн. пені, 87370,26 грн. вартість дефектного товару та 122057,06 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16 .

16.11.17 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача суму 300929,49 грн., в т.ч. 69191,51 грн. пені, 109680,92 грн. вартість дефектного товару та 122057,06 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16 .

20.11.17 позивачем повторно подано заяву від 17.11.17 №556 про уточнення позовних вимог, враховуючи проаналізовані первинні документи, з урахуванням фактично поставленого та оплачено товару, який виявився дефектним, в якій просить суд стягнути з відповідача 322994,97 грн., в т.ч. 69191,51 грн. пені, 131746,40 грн. вартість дефектного товару та 122057,06 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про уточнення позовних вимог від 17.11.17 №556 та наполягав на її задоволенні. Суд, розглянувши подані позивачем заяви про уточнення позовних вимог та збільшення позовних вимог, з урахуванням заяви про від 17.11.17 №556 приймає вказану заяву як заяву про збільшення позовних вимог, яка подана у відповідності до ст.22 ГПК України, відтак провадження по розгляду заяви про уточнення позовних вимог від 27.10.17, заяви про збільшення позовних вимог від 16.11.17 належить припинити, у відповідності до п.1-1 ч.1 ст.81 ГПК України.

Відтак розгляд справи та позовних вимог відбувається з урахуванням заявленого розміру позовних вимог згідно заяви про уточнення позовних вимог, що за правовою природою є збільшенням позовних вимог від 17.11.17 №556.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач при виконанні зобовязань договору систематично порушував умови, порядок та строки поставки, зокрема здійснював поставку поза встановленим у специфікаціях терміном, здійснював поставку визначеного згідно укладених специфікацій товару неналежної якості, чим порушив умови договору поставки, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість в сумі 69191,51 грн. пені за прострочення термінів поставки, яка нарахована позивачем у відповідності до п.8.1 договору та в сумі 122057,06 грн. збитків, які виникли внаслідок поставки відповідачем товару неналежної якості, а саме: вартості додаткових робіт, повязаних з механічною обробкою такої продукції, її транспортуванням, виконанням додаткових робіт для виправлення дефектів продукції, а також у звязку із залученням представників Харківської торгово-промислової палати та проведення експертиз на визначення якості поставленого товару.

Крім того, позивачем на виконання своїх зобовязань за договором щодо оплати вартості поставленого товару було оплачено товар на суму 131746,40 грн., який поставлений відповідачем неналежної якості (дефектний товар), віл якого позивач офіційно відмовився від прийняття та оплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог, також посилається на те, що відповідач неодноразово порушував умови щодо поставки продукції неналежної якості, тому позивач з посиланням на ч.1 ст.615, ч.2 ст.678 Цивільного кодексу України скористався правом відмови від договору (отримання продукції неналежної якості) та вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми. Позивач наголошує, що ним неодноразово надсилались звернення відповідачу для направлення представника з метою складання актів про фактичну якість та комплектність поставленої продукції, які залишені відповідачем без задоволення. З посиланням на п.7.2 договору вказує, що складені акти є належними доказами, оскільки є кінцевим доказом поставки дефектної продукції. Крім того, вказує, що такі акти та залучення експерта є досудовими процедурами виявлення дефектної продукції та не потребують їх проведення у визначеному ст.41 ГПК України порядку, а надіслані відповідачем листи щодо готовності заміни продукції неналежної якості свідчать підтвердженням відповідача, що саме поставлена продукція в рядках цього договору є дефектною.

Відповідач у поданому 25.10.17 відзиві проти позовних вимог заперечує, вказує, що позивачем приймання продукції здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 року №П-7. Стверджує, що позивач у позовній заяві зазначає про неодноразове виявлення дефектів товару, що поставлявся за договором, однак в якості доказу позивачем предявлено дефектні акти, що складені без участі відповідача та без участі представника торгово-промислової палати, чим порушено вимоги п.7.2 договору. Також, відповідач вважає, що позивачем вже освоєно поставлену продукцію, оскільки незважаючи на неодноразові прохання відповідача позивачем вказана продукція не повернута. Крім того, відповідач заперечує належність доданих позивачем доказів у підтвердження понесення додаткових витрат, оскільки такі складені неналежним чином (відсутнє доручення представника виконавця, особа замовника біля підпису замовника не значиться, експертиза не проводилась в судовому порядку згідно ст.41 ГПК України), а понесені витрати у сумі 6600,00 грн. не можуть бути нараховані, оскільки, як зазначає відповідач, згідно п.25 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 року №П-7 представники інших підприємств і організацій та представники громадськості, виділені для участі в прийманні продукції, не має права отримувати у підприємства-отримувача винагороду за участь в прийманні продукції.

Відповідач, також заперечує щодо нарахованої позивачем пені у сумі 69191,51 грн., оскільки вказує, що позивачем неодноразово порушувались умови щодо виконання грошових зобовязань за договором, внаслідок чого позивачем залишається неоплаченим товар на суму 97714,97 грн. Водночас, відповідач стверджує, що позивач скористався правом притримання продукції як вид забезпечення виконання зобовязань, що стало підставою для порушення строків поставки, відтак вважає нарахування позивачем пені безпідставним.

Також, відповідач висловлює побоювання, що саме поставлена ним продукція є такою, що поставлена як дефектна та саме при виконання вказаного договору. Враховуючи вказане, у відповідача виникли сумніви щодо походження дефектної продукції, яка згадується у наданих позивачем актах, тому подав клопотання про витребування у органу податків і зборів Харківської області інформації щодо продавців, у яких позивач у період з 10.05.16 по 30.06.17 придбав продукцію, а саме: поршень нижній РМ076.00.001 та поршень верхній РМ07700,001, відповідно до інформації із Єдиного реєстру податкових накладних.

У звязку з чим, просить суд відмовити у позові повністю, а також застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин..

У судових засіданнях 10.11.17, 16.11.17 та 21.11.17 у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між позивачем (замовником по договору) та відповідачем (виконавець по договору) укладено договір поставки №155 від 10.05.16 (із змінами, внесеними згідно додаткової угоди №3 від 30.01.17) (далі договір), згідно п.п. 1.1., якого відповідач зобовязався виготовити та поставити, а замовник оплатити і прийняти продукцію по номенклатурі, кількості і цінам, вказаним в специфікаціях до даного договору, які є невідємною його частиною.

Згідно розділу 3 договору асортимент і кількість поставленої продукції встановлюються (фіксуються) сторонами в специфікаціях, які є доповненням до даного договору. Поставка продукції по договору здійснюються партіями, розмір (величина) яких (партії) визначаються письмовими заявками замовника і вказуються у відповідності специфікацій до даного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 6.1 договору поставка продукції здійснюється в строки та на умовах, вказаних у відповідній специфікації до договору.

Сторонами у період з 10.05.16 по 27.02.17 складено специфікації, якими встановлено вид продукції, її вартість, кількість та строки поставки, умови оплати.

Так, згідно специфікації №1 від 10.05.16 відповідач зобовязався поставити продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 70 шт, вартістю 1007605,68 грн. з ПДВ, - паріями 30 шт. до 31.05.16 включно та 40 шт. до 15.07.16 включно; згідно специфікації №3 від 08.07.16 продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 40 шт, вартістю 61488,96 грн. з ПДВ,- паріями по 20 шт. до 31.07.16 та до 15.08.16 включно; згідно специфікації №4 від 01.09.16 продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 70 шт, вартістю 107605,68 грн. з ПДВ,- паріями 35 шт. до 20.09.16 включно та 35 шт. до 10.10.16 включно; згідно специфікації №6 від 07.09.16 продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 51 шт, вартістю 78398,42 грн. з ПДВ,- паріями 25 шт. до 21.10.16 включно та 26 шт. до 04.11.16 включно; згідно специфікації №7 від 03.10.16 продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 60 шт, вартістю 92233,44 грн. з ПДВ, - паріями 30 шт. до 18.11.16 включно та 30 шт. до 30.11.16 включно; згідно специфікації №8 від 20.10.16 продукцію- поршень нижній РМ026.00.011, в кількості 150 шт, вартістю 327582,00 грн. з ПДВ, - паріями 120 шт. до 30.11.16 включно та 30 шт. до 12.12.16 включно (із змінами згідно додаткової угоди №1 від 03.11.16 до специфікації); згідно специфікації №9 від 01.02.17 продукцію- поршень верхній РМ077.00.011, в кількості 100 шт, вартістю 221880,00 грн. з ПДВ,- паріями не менш як по 50 шт. в строк 30 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 50%; згідно специфікації №10 від 01.02.17 продукцію- поршень верхній РМ077.00.011, в кількості 50 шт, вартістю 110940,00 грн. з ПДВ,- паріями не менш як по 50 шт. в строк до 25.03.17; згідно специфікації №11 від 01.02.17 продукцію- поршень верхній РМ077.00.011, в кількості 50 шт та поршень нижній РМ026.00.011 в кількості 50 шт. загальною вартістю 230640,00 грн. з ПДВ, - паріями не менш як по 50 шт. в строк до 30.04.17 згідно специфікації №12 від 27.02.17 продукцію- тронк РМ027.00.011, в кількості 60 шт, вартістю 98136,00 грн. з ПДВ,- паріями не менш як 50 шт. - до 30.03.17 включно .

На виконання вказаного договору відповідачем здійснено поставку, а позивачем прийнято визначену специфікацію продукцію, а саме: згідно накладної №324 від 04.08.16 тронк РМ027.00.011, 20 шт. на суму 30744,48 грн. (згідно специфікації №7); згідно накладної №381 від 06.09.16 тронк РМ027.00.011, 20 шт. на суму 30744,48 грн. (згідно специфікації №3); згідно накладної №399 від 13.09.16 тронк РМ027.00.011, 14 шт. на суму 21521,14 грн. (згідно специфікації №4); згідно накладної №408 від 19.09.16 тронк РМ027.00.011, 17 шт. на суму 26132,81 грн. (згідно специфікації №4); згідно накладної №442від 30.09.16 тронк РМ027.00.011, 34 шт. на суму 52265,52 грн. (згідно специфікації №4); згідно накладної №471 від 12.10.16 тронк РМ027.00.011, 19 шт. на суму 29207,26 грн. (згідно специфікації №6); згідно накладної №535 від 11.11.16 тронк РМ027.00.011, 29 шт. на суму 44579,50 грн. (згідно специфікації №6); згідно накладної №644 від 29.12.16 тронк РМ027.00.011, 17 шт. на суму 26132,81 грн. (згідно специфікації №7); згідно накладної №51 від 10.02.17 тронк РМ027.00.011, 15 шт. на суму 23058,36 грн. (згідно специфікації №7); згідно накладної №643 від 29.12.16 тронк РМ027.00.011, 3 шт. на суму 4611,67 грн. (згідно специфікації №6); згідно накладної №51 від 10.02.17 поршень нижній РМ026.00.011, 26 шт. на суму 56780,88 грн. (згідно специфікації №8); згідно накладної №98 від 28.02.17 тронк РМ027.00.011, 28 шт. на суму 43042,27 грн. (згідно специфікації №7); згідно накладної №586 від 30.11.16 поршень нижній РМ076.00.001, 39 шт. на суму 85171,32 грн. (згідно специфікації №8); згідно накладної №645 від 29.12.16 поршень нижній РМ076.00.001, 50 шт. на суму 109194,00 грн. (згідно специфікації №8); згідно накладної №99 від 28.02.17 поршень нижній РМ076.00.001, 22 шт. на суму 48045,36 грн. (згідно специфікації №8); згідно накладної №206 від 12.041.16 поршень нижній РМ076.00.001, 21 шт. на суму 45861,48 грн. (згідно специфікації №8); згідно накладної №100 від 28.02.17 поршень верхній РМ077.00.001, 38 шт. на суму 84314,40 грн. (згідно специфікації №9) згідно накладної №207 від 12.04.17 поршень верхній РМ077.00.001, 63 шт. на суму 139784,4 грн. (згідно специфікації №9). Вказані накладні підписані та скріплені печаткою обох сторін.

В розділі 7 сторонами обумовлено умови приймання продукції по якості (із змінами, внесеними згідно додаткової угоди №3 від 30.01.17).

Якість поставленої продукції по договору має відповідати вимогам, вказаних у погоджених сторонами та вказаних специфікаціях до договору, кресленням та технічним вимогам. У випадку виявлення недостачі чи поставки неякісної продукції, виклик представника виконавця обовязків. Замовник листом чи за допомогою факсимільного звязку направляє виконавцю повідомлення про необхідність прибути на приймання продукції, який, в свою чергу, зобовязаний прибути на протязі 3 днів з моменту отримання такого повідомлення. Разом замовник та виконавець складають двохсторонній дефектний акт. В разі неприбуття представника виконавця для складання двохстороннього акту, замовник має право в односторонньому порядку з обовязковим залученням представника торгово-промислової палати скласти дефектний акт, яким буде достатнім та кінцевим доказом поставки дефектної продукції. У випадку виявлення неякісної продукції виконавець зобовязаний замінити неякісну продукцію на якісну чи виправити брак на протязі 30 календарних днів після отримання вимоги замовника з доданням дефектного акту.

Згідно п.12.1 договору строк дії договору до 31.12.17 з моменту його підписання (із змінами, внесеними згідно додаткової угоди №3 від 30.01.17).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем неодноразово було виявлено факти поставки відповідачем неякісної продукції.

Так, 30.03.2017р. позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції, поставленій за видатковою накладною № 99 від 28.02.2017р. - поршень нижній РМ076.00.001 в кількості 22 шт., про що відповідачу виправлений лист № 30/03-01, в якому позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту.

Відповідач відповіді на лист не надіслав, представника свого не направив.

06.04.2017р. позивачем за участю представника громадськості - провідного технолога ТОВ «РОТОРМАШ» ОСОБА_3 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005, відповідно до якого було встановлене невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 8шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 - 8шт. вимогам узгоджених креслень.

07.04.2017р. Позивач направив Відповідачу лист-вимогу № 184 про необхідність провести заміну дефектної продукції та сплатити суму додаткових витрат. Відповідачем вказаний лист проігноровано, відповідь на лист не надано, суму додаткових витрат станом на сьогоднішній день не сплачено.

12.04.2017р. Позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції, поставленій за видатковими накладними № 645 від 29.12.2016р., № 51 від 10.02.2017р.) № 99 від 28.02.2017р., № 100 від 28.02.2017р., у зв'язку з чим позивачем направлено відповідачу лист № 189 про направлення свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту.

Відповідач відповіді на лист не надіслав, представника свого не направив.

18.04.2017р. позивачем за участю експерта Харківської торгово-промислової палати ОСОБА_4 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 006, відповідно до якого було встановлено невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 40 шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 - 23шт. вимогам узгоджених креслень. Факт наявності дефектів в поставленій продукції також підтверджується експертним висновком Харківської торгово-промислової палати № ВН- 24 від 18.04.2017р.

28.04.2017р. позивач направив відповідачу лист № 203 про необхідність провести заміну дефектної продукції та сплатити суму додаткових витрат. Відповідач відповідь на лист не надсилав, суму додаткових витрат станом на сьогоднішній день не сплатив.

07.07.2017р. позивачем направлено відповідачу лист № 320 про відмову від прийняття та оплати продукції відливка поршень верхнійРМ077.00.011 у кількості 18шт., відливка поршень нижній РМ076.00.011 у кількості 30 шт. на загальну суму 105454,80 грн.

В подальшому, 04.05.2017р. позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції, поставленій за видатковими накладними № 645 від 29.12.2016р., № 51 від 10.02.2017р., № 98 від 28.02.2017р.,№ 156 від 21.03.2017р. про що відповідачу направлений лист № 208 ОСОБА_4 листом позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту, який відповідач залишив без відповіді та задоволення.

У зв'язку з чим, 17.05.2017р. позивачем за участю експерта Харківської торгово-промислової палати ОСОБА_4 65010 складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 007, відповідно до якого було встановлено невідповідність якості поставленої продукції, відливка тронк РМ027.00.011-10шт. вимогам узгоджених креслень. Факт наявності дефектів і поставленій продукції також підтверджується експертним висновком Харківської торгово- промислової палати № ВН-26 від 17.05.2017р

05.05.2017р. позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції поставленій за видатковими накладними № 206, № 207, № 208 12.04.2017р. про ще відповідачу направлений лист № 207. Даним листом позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту. Відповідач відповідь на лист не надсилав, суму додаткових витрат станом на сьогоднішній день не сплатив.

17.05.2017р. позивачем за участю експерта Харківської торгово-промислової палати ОСОБА_4 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 008, відповідне до якого було встановлено невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 - 3 шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 - 13шт вимогам узгоджених креслень. Факт наявності дефектів в поставленій продукції також підтверджується експертним висновком Харківської торгово- промислової палати № ВН-26 від 17.05.2017р.

02.06.2017р. позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції поставленій за видатковими накладними № 206, № 207, № 208 12.04.2017р., про що відповідачу позивачем направлено лист № 260. Даним листом позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту.

Відповідач відповіді на лист не надіслав, представника свого не направив.

08.06.2017р. позивачем за участю експерта Харківської торгово-промислової г палати ОСОБА_4 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 009, відповідно до якого було встановлено невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 - 1шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 8 шт. вимогам узгоджених креслень. Факт наявності дефектів в поставленій продукції також ; підтверджується експертним висновком Харківської торгово-промислової палати № ВН- 31 від 08.06.2017р.

15.06.2017 року позивачем було виявлено приховані дефекти в продукції, поставленій за видатковими накладними № 206, № 207, № 208 12.04.2017р., про що відповідачу направлений лист № 291. Даним листом позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту.

Відповідач відповіді на лист не надіслав, представника свого не направив.

20.06.2017р. позивачем за участю експерта Харківської торгово-промислової палати ОСОБА_4 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 010, відповідно до якого було встановлено невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 2 шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 2пгг. вимогам узгоджених креслень. Факт наявності дефектів в поставленій продукції також підтверджується експертним висновком Харківської торгово-промислової палати № ВН- 34 від 08.06.2017р.

Питання якості товару при укладенні договорів поставки регулюється главою 54 Цивільного кодексу України.

Статтею 673 ЦК встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Як вбачається з матеріалів справи, дефекти, виявлені в поставленій продукції позивачем, відповідно до вимог узгоджено сторонами креслень є істотними та усуненню не підлягають.

Згідно частина 2 ст. 678 ЦК України надає позивачу право у разі наявності істотних недоліків поставленій продукції, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційним витратами або затратами часу, відмовитися від договору і вимагати повернення сплачено за товар грошової суми.

07.07.2017р. позивач направив відповідачу листи про відмову від прийняття та оплати дефектної продукції, а саме: відливка тронк РМ027.00.011 у кількості 10 шт., відливка поршень верхні РМ077.00.001 у кількості 13 шт., відливка поршень нижній РМ076.00.001 у кількості 3шт лист №317; відливка поршень верхній РМ077.00.001 у кількості 8 шт., відливка поршень нижній РМ076.00.001 у кількості 1шт. лист № 318; відливка поршень нижній РМ076.00.001 у кількості 2 шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 у кількості 2 шт. лист № 319; відливка поршень верхній РМ077.00.001 у кількості 18 шт., відливка поршень нижній РМ076.00.001 у кількості 30 шт. - лист № 320. З матеріалів справи вбачається, що відповідач грошові кошти за дефектну продукцію не повернув, додаткові витрати (збитки) не сплатив.

Таким чином, загальна вартість дефектної продукції, яку позивач отримав від відповідача згідно специфікацій №7, №8, №9 та №11 склала 185085,20 грн. Враховуючи умови оплати Договору зазначена дефектна продукція сплачена частково, а саме в сумі 131746,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, актом звіряння за період 01.01.16-19.10.17

Однак, досліджуючи докази в їх сукупності, зокрема складені позивачем акти, надані на підтвердження дефектності поставленої продукції судом встановлено наступне.

Так, 30.03.2017р. позивачем було виявлено дефекти в продукції, поставленій за видатковою накладною № 99 від 28.02.2017р. - поршень нижній РМ076.00.001 в кількості 22шт., про що відповідачу виправлений лист № 30/03-01, в якому позивач просив відповідача направити свого представника для проведення спільної прийомки продукції та складання дефектного акту. Проте, відповідач відповіді на лист не надіслав, представника свого не направив.

06.04.2017р. позивачем за участю представника громадськості - провідного технолога ТОВ «РОТОРМАШ» ОСОБА_3 було складено ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005, відповідно до якого було встановлене невідповідність якості поставленої продукції, відливка поршень нижній РМ076.00.001 8 шт., відливка поршень верхній РМ077.00.001 8 шт. вимогам узгоджених креслень.

Сторонами у п.7.2 договору (із змінами внесеними додатковою №3 угодою від 30.01.17) передбачено, що в разі неприбуття представника виконавця для складання двохстороннього акту, замовник має право в односторонньому порядку з обовязковим залученням представника торгово-промислової палати скласти дефектний акт, яким буде достатнім та кінцевим доказом поставки дефектної продукції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005 від 06.04.17 складено без участі представника торгово-промислової палати, відтак такий складений з порушенням обумовленого сторонами та визначеного умовами договору порядку приймання дефектної продукції, тому не може прийматись судом як належний та допустимий доказ у підтвердження порушення відповідачем зобовязань за договором.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем здійснено частково оплату специфікації №8 та №9, зокрема накладну №100 від 28.02.17 (поршень верхній РМ077.00.001), оплачено на суму 84314,40 грн., з яких 8 шт. забраковано за ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005 (оплачених 8 шт.). та накладну №99 від 28.02.17 (поршень нижній РМ076.00.001), з яких 8 шт. забраковано за ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005 (оплачених 5 шт.).

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача суми 28565,07 грн. вартості дефектної продукції, зокрема 17471,04 грн.(8 шт. згідно накладної №99 від 28.02.17 ) та 11094,03 грн. (5 шт. згідно накладної №99 від 28.02.17) задоволенню не підлягає, оскільки вказану дефектну продукцію прийнято з порушенням передбачено п.7.2 договору порядку приймання дефектної продукції.

Отже, належить до стягнення з відповідача сума 103181,33 грн. вартості оплаченої дефектної продукції.

Приписи ч. 1 ст. 623 ЦК України передбачають, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частина 1 ст. 224 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:... додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В звязку із поставкою відповідачем продукції неналежної якості, позивач поніс додаткові витрати, повязані з механічною обробкою такої продукції, її транспортування на загальну суму 115457,06 грн., що підтверджується актами про фактичну якість продукції №005 від 06.04.17, №006 від 18.04.17, №007 від 17.05.16, №008 від 17.05.17, №009 від 08.06.17, №10 від 20.04.17 та фактичними калькуляціями, складеними до вказаних коштів.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_2 про фактичну якість продукції № 005 від 06.04.17 без участі представника торгово-промислової палати складений з порушенням обумовленого сторонами та визначеного умовами договору порядку приймання дефектної продукції та не приймається судом як належний та допустимий доказ, тому визначена позивачем сума додаткових витрат понесених на переробку поставленої продукції, згідно фактичних калькуляцій, складених до вказаного акту у розмірі 4911,62 грн. стягненню з відповідача не підлягає.

Крім того, у звязку із порушенням відповідачем умов договору щодо якості товару, позивачу було спричинено збитки у вигляді залучення представників Харківської Торгово-промислової палати та проведення експертиз на визначення якості поставленого товару на загальну суму 6600,00 грн., а саме:

1) 1650,00 грн._за - визначення якості товару експертами Харківської Торгово- промислової палати, що підтверджується наступними документами: рахунок- фактура № 24-ВН від 18.04.2017р., ОСОБА_2 здачі-приймання робіт № 42-ВН від 21.04.2017р.);

2) 1650,00 грн. за визначення якості товару експертами Харківської Торгово- промислової палати, що підтверджується наступними документами: рахунок- фактура № 26-ВН від 17.05.2017р., ОСОБА_2 здачі-приймання робіт № 26-ВН від 17.05.2017р.,);

3) 1 650,00грн. за визначення якості товару експертами Харківської Торгово- промислової палати, що підтверджується наступними документами: рахунок- фактура № 31-ВН від 08.06.2017р., ОСОБА_2 здачі-приймання робіт № 31 -ВН від 08.06.2017р.,);

4) 1 650,00грн. за визначення якості товару експертами Харківської Торгово- промислової палати, що підтверджується наступними документами: рахунок- фактура № 34-ВН від 20.06.2017р., ОСОБА_2 здачі-приймання робіт № 34-ВН від 20.06.2017р.,).

При цьому суд відхиляє доводи відповідач з посиланням на п.25 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 року №П-7 щодо відсутності права у представників інших підприємств і організацій та представників громадськості, які виділені для участі в прийманні продукції отримувати у підприємства отримувача винагороду в прийманні продукції, оскільки сторонами чітко визначений порядок приймання дефектної продукції з обовязковою участю представника торгово-промислової палати, а не в порядку, визначеному вказаною Інструкцією. Відтак п.25 Інструкції не поширюється на правовідносини, що виникли з п.7.2 договору, із змінами внесеними додатковою угодою №3 від 30.01.17.

Таким чином, позивачем доведено та підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами і сума додаткових витрат, понесених позивачем в загальному розмірі у сумі 117145,44 грн., вимога щодо стягнення якої з відповідача підлягає задоволенню повністю.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення 69191,51 грн. пені судом встановлено наступне.

Розділом 5 договору визначено порядок розрахунків за поставлену продукцію, яким визначено, що розрахунки за продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахунку замовником грошових коштів на розрахункових рахунок виконавця; замовник здійснює оплату вартості поставленої продукції по договору в строки і на умовах, вказаних у відповідній специфікації до даного договору. Попередня оплата, по якій в строк, встановлений в специфікаціях, продукція не поставлена, підлягає поверненню замовнику на протязі 3 банківських днів з моменту отримання від замовника письмової вимоги про повернення попередньої оплати.

Умовами специфікації №1, №3, №4, №5, №6, №7 визначено оплату за продукцію за першу партію: 50% від вартості першої партії продукції на протязі 3 банківських днів з моменту підписання специфікації та залишок 50% - на протязі 3 банківських днів з моменту отримання від виконавця письмового повідомлення про готовність продукції до відгрузки; по другій партії- 50% від вартості другої партії продукції на протязі 3 банківських днів з моменту отримання від виконавця письмового повідомлення про готовність першої партії до відгрузки та залишок 50% - на протязі 3 банківських днів з моменту отримання від виконавця письмового повідомлення про готовність другої партії до відгрузки.

Умовами специфікації №8 визначено оплату за продукцію: 60% від вартості першої та другої партії продукції на протязі 5 банківських днів з моменту підписання специфікації та виставлення рахунку та залишок 40% - на протязі 5 банківських днів з моменту надходження другої партії на склад замовника.

Умовами специфікації №9-№12 визначено оплату за продукцію: 50% продукції на протязі 5 банківських днів з моменту підписання специфікації та виставлення рахунку та залишок 50% - на протязі 5 банківських днів з моменту приймання на складі виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення обумовлених сторонами строків поставки, здійснювалась поставка продукції з порушення визначених термінів, у звязку з чим позивачем керуючись п.8.1 договору здійснив нарахування пені у розмірі 0,2 % від вартості несвоєчасно поставленої продукції за кожен день прострочення.

Таким чином, відповідач у встановлений у договорі поставки строк не здійснив поставку товару, внаслідок чого у нього виникла та рахується пеня за прострочення строків поставки продукції, яка згідно розрахунку позивача становить суму 69191,51 грн.

Однак, перевіривши розрахунок пені позивача, судом встановлено, що позивачем подано розрахунок пені з врахуванням помилково визначених сум поставок товарів та без врахування частково виконання відповідачем зобовязань.

Враховуючи вищенаведене, судом здійснено перерахунок пені з урахуванням періоду, вартості поставки, а також з врахуванням часткового виконання відповідачем зобовязань по поставці продукції, внаслідок чого розмір пені, підтверджений наявними матеріалами справи становить суму 51714,73 грн.

Щодо заявленого клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд констатує наступне.

Згідно ст.ст.256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді пені, починаючи з 16.08.2016 по 05.09.16, (специфікація №3), тоді як позов подано 31.08.17 (зареєстровано в канцелярії суду 05.09.17), відтак перебіг строку позовної давності для стягнення штрафних санкцій за вказаною специфікацією сплив у період з 16.08.16 по 31.08.17, в іншій частині строк позовної давності позивачем не порушено. Відтак, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності належить задоволити та застосувати строк позовної щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій у вигляді пені у строк з 16.08.16 по 31.08.17, у звязку з чим, у період з 31.08.16 по 05.09.17, у відповідності до п.8.1 договору згідно специфікації №3 від 08.07.16 належить до стягнення пеня у сумі 368,93 грн. Враховуючи перерахований розмір пені, яка належить до стягнення з відповідача у сумі 51714,73 грн., застосувавши строк позовної давності до спірних правовідносин у період з 16.08.16 по 31.08.17, розмір пені становить 50792,39 грн.

Водночас, відповідачем подано клопотання про зменшення пені в порядку винятку розміру пені, нарахованої позивачем, у зв'язку з тим, що ним в повному обсязі виконано всі зобовязання за договором.

Згідно ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Положеннями ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оцінюючи обставини справи та обґрунтованість підстав поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, суд бере до уваги: факт повного виконання основного зобов'язання відповідачем; в цілому, незначний період прострочення, враховуючи те, що позивачем окрім пені заявлено до стягнення додаткові зобов'язання у вигляді додаткових витрат, суд вважає обґрунтованим та таким, що не порушує інтереси сторін, зменшення розміру пені до 50 %.

З огляду на вищенаведене, вказане зменшення розміру неустойки у вигляді пені є достатнім та дієвим засобом для стимулювання відповідача щодо належного виконання договірних зобов'язань та таким, що не спричинить збитки позивачу, приймаючи до уваги інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені на 50 %.

Таким чином, з відповідача належить до стягнення 25396,20 грн. пені, відтак, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити.

Щодо клопотання відповідач про витребування у органу податків і зборів Харківської області інформації щодо продавців, у яких позивач у період з 10.05.16 по 30.06.17 придбав продукцію, а саме: поршень нижній РМ076.00.001 та поршень верхній РМ07700,001, відповідно до інформації із Єдиного реєстру податкових накладних суд констатує наступне.

Відповідач у поданому відзиві висловлює побоювання, що саме поставлена ним продукція є такою, що поставлена як дефектна та саме при виконання вказаного договору. Враховуючи вказане, у відповідача виникли сумніви щодо походження дефектної продукції, яка згадується у наданих позивачем актах. Однак, згідно наявних в матеріалах справи листів, в яких відповідач висловлює готовність прийняти назад дефектну продукцію та замінити її, а також враховуючи те, що відповідач проявив бездіяльність щодо надісланих листів позивача про необхідність направлення уповноваженого представника для приймання продукції при її поставці, а позивач, в свою чергу, надав всі необхідні документи, що підтверджують обставини поставки, які в тому числі підписані відповідачем, суд констатує, що відповідачем не доведено, що є обставини, які витребувані докази можуть підтвердити та те, що саме такі докази є необхідними для встановлення обєктивної істини по справі.

Відтак, оскільки інших доводів на підтвердження необхідності витребування доказів відповідачем не наведено, суд відмовляє в задоволенні такого клопотання, зважаючи на його необґрунтованість.

У відповідності до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме підлягають до стягнення з відповідача сума 245722,97 грн., в т.ч. 25396,20 грн. пені, 103181,33 грн. вартість дефектного товару та 117145,44 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.11.17 №556).

Позовні вимоги позивачем в цій частині належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Доводи відповідача щодо неналежності поданих позивачем доказів у підтвердження понесення додаткових витрат, зокрема щодо процедури складання актів (щодо особи експерта, здійснення експертизи не у судовому порядку), а також щодо виникнення у позивача права на повернення грошових коштів, тощо, - не беруться судом до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивачем здійснено всі заходи для належного виконання своїх зобовязань за договором, при цьому, відповідачем неодноразово порушено умови щодо якості продукції та строки поставки, проігноровано надіслані позивачем листи про необхідність направлення уповноваженого представника для приймання продукції при її поставці, дефектний товар не замінено, відтак вказані доводи відхиляються судом як безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3685,85 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Судові витрати у сумі 1159,06 грн. належать покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 77, п.1-1 ч.1 ст.81 , ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „ Ужгородський турбогаз, (88010, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Болгарська,3, код ЄДРЮОФОПтаГФ 00153608) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „РОТОРМАШ, (61060, м. Харків, ОСОБА_5,171, ЄДРЮОФОПтаГФ 37385017):

- 245722,97 грн., в т.ч. 25396,20 грн. пені,103181,33 грн. вартість дефектного товару та 117145,44 грн. додаткових витрат за договором №155 від 10.05.16; суму 3685,85 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати у сумі 1159,06 грн. покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.11.17.

Суддя О.В. Васьковський