РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017Справа №910/22199/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" м. Києва

третя особа Публічне акціонерне товариство "Київенерго" м. Києва

про визнання правочину укладеним.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Блажкевич С.В.,

від відповідача: Клименко І.Ф., Славов В.О.,

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

у грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Фармацевтичне підприємство спратлі" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що він отримує електричну енергію від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі-третя особа) за допомогою технологічних електричних мереж Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ" (відповідача), а саме трансформаторної підстанції ТП-3333.

На виконання вимог п. 1.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 р. (далі-Правила) 29 грудня 2015 р. він запропонував відповідачу укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача від 25 грудня 2015 р., надіславши проект відповідного договору.

Посилаючись на те, що всупереч вимог Закону України "Про електроенергетику", Правил, які передбачають обов'язкове укладення такого договору, відповідач не повернув йому підписаний примірник договору, тим самим безпідставно не погодив запропоновані ним умови договору, позивач просив задовольнити позов визнавши договір про технічне забезпечення електропостачання споживача у запропонованій ним редакції укладеним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, вказував, що позивачем не виконано всіх передбачених чинним законодавством вимог для укладення такого типу договору, зокрема між ним і третьою особою як постачальником позивача не укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж, наявність якого є обов'язковою умовою укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Представники третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку. У письмових поясненнях на позовну заяву пояснила, що укладення спірного договору між сторонами можливе лише після врегулювання ними питання про використання трансформаторної підстанції ТП-3333. Також вказувала, що укладення між сторонами у справі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача можливе лише за умови наявності укладеного між нею та відповідачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Справа відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглядається у відсутності представника третьої особи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін та третьої особи.

Справа розглядається після скасування на підставі постанови Вищого господарського суду України від 12 вересня 2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 21 березня 2017 р., постанови Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2017 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує електричну енергію від Публічного акціонерного товариство "Київенерго" за допомогою технологічних електричних мереж відповідача, а саме трансформаторної підстанції ТП-3333.

Це підтверджується актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін до договору про постачання електричної енергії № 85006 від 20 липня 2001 р. укладеного між позивачем та третьою особою, поясненнями представників сторін.

30 грудня 2015 р. позивач листом № 119 запропонував відповідачу укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача від 25 грудня 2015 р., надіславши останньому два примірники договору.

За умовами запропонованого договору відповідач зобов'язується забезпечувати технічну можливість передачі електричної енергії позивачу в обсягах згідно договором про постачання або купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а позивач - дотримуватися установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно оплачувати вартість одержаних послуг, визначених п. 4.1 цього договору.

Спірні правовідносини з приводу укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією.

Згідно з вимогами п. 1.5 Правил у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Відповідно до абз. 3 п. 1.7 цих Правил у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Таким чином, укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача між сторонами у справі можливо лише за наявності укладеного між відповідачем (власником цих мереж) та третьою особою (електропередавальною організацією) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Також встановлено, що 22 квітня 2013 р. між відповідачем та третьою особою був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 183/09-13, згідно умов якого відповідач зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами у точці приєднання електроустановок третьої особи, або споживача (споживачів) третьої особи, передачу електричної енергії, яким забезпечує третя особа, а остання - своєчасно оплачувати вартість послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього договору.

Згідно умов п. 11.8 договору додатки до цього договору "Однолінійна схема електропостачання", "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", "Довідка про обсяги передачі власником мереж електричної енергії за базовий період", Кошторис фактичних витрат власника мереж на тримання технологічних електричних мереж спільного використання", "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж власника мереж", "Акт прийняття-здавання наданих послуг власником мереж" є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно вимог п. 5.17 Правил договір про технічне забезпечення електропостачання споживача та договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) має містити такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей: 1) найменування сторін, 2) місце і дату укладення договору, 3) обсяг передачі електричної енергії та договірної граничної величини електричної потужності, 4) режими постачання, 5) гарантований рівень надійності електропостачання (за категорією надійності електропостачання), 6) величини дозволеної та приєднаної потужності електроустановок субспоживача, 7) порядок обліку перетікання реактивної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії (за необхідності), 8) порядок обліку споживання електричної енергії та вимірювання величини потужності, споживання та генерування реактивної електроенергії, контролю показників якості електричної енергії (у тому числі у випадку пошкодження або тимчасової відсутності відповідних розрахункових засобів обліку), 9) порядок надання даних щодо використаної субспоживачем електричної енергії, 10) умови дії договору у разі відсутності у споживача договору про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії та/або у разі відключення споживача за борги чи з інших причин, 11) строк дії договору, 12) умови та порядок розірвання договору, 13) місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Договір про спільне використання технологічних електричних мереж додатково містить: 1) порядок розрахунків за використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача), 2) однолінійну схему технологічних електричних мереж спільного використання з обов'язковим зазначенням місць установлення, типів, марки устаткування та технічних характеристик цього устаткування, 3) перелік елементів технологічних електричних мереж споживача (основного споживача), які використовуються для передачі електричної енергії, 4) розрахунок умовних одиниць технологічних електричних мереж спільного використання, узгоджений електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої розташовані ці технологічні електричні мережі.

Згодом додатковою угодою від 17 жовтня 2014 р. відповідач та третя особа внесли зміни до вищевказаного договору виклавши його у новій редакції (згідно додатку № 1 до цієї угоди).

Пунктом 2. цієї додаткової угоди передбачено, що додатки до договору, зазначені у п. 11.8 попередньої редакції та укладені сторонами до моменту укладення цієї додаткової угоди, діють до 31 грудня 2014 р. та є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до умов п. 3 вищевказаної додаткової угоди переукладені додатки за новою редакцією набувають чинності з дати їх підписання обома сторонами та діють з початку календарного року розрахункового періоду, при цьому попередні додатки відповідного змісту втрачають чинність.

Доказів продовження відповідачем та третьою особою строку дії додатків до договору про спільне використання технологічних електричних мереж у попередній редакції суду не надано. Також відсутні докази укладення між ним нових додатків, передбачених п. 3 цієї додаткової угоди.

Таким чином, після припинення строку дії додатків до договору, зазначених у п. 11.8 попередньої редакції договору про спільне використання технологічних електричних мереж, за відсутності нових додатків, які містили б істотні та обов'язкові умови для цього виду договору, договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 183/09-13 від 22 квітня 2013 р. між відповідачем та третьою особою припинив дію з 1 січня 2015 р.

Посилання позивача на продовження дії цього договору до часу укладення нових додатків до нього безпідставні, оскільки як вбачаться з наявної у справі копії вищевказаного договору, зазначені у п. 11.8 попередньої його редакції додатки №№ 1 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", 4 "Акт прийняття-здавання наданих послуг власником мереж", 5 "Кошторис фактичних витрат власника мереж на тримання технологічних електричних мереж спільного використання", 7 "Однолінійна схема електропостачання" являють собою підписані його сторонами незаповнені формуляри, ще свідчить про недосягнення ними згоди щодо визначених законодавством істотних та обов'язкових умов.

За змістом вимог ст. 649 ЦК України, ст.ст. 179, 181, 187 ГК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору, вирішуються судом у разі, якщо укладення такого договору є обов'язковим для сторін на підставі закону або сторони погодилися передати вирішення такого спору суду.

Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи, що до укладення між відповідачем та третьою особою договору про спільне використання технологічних електричних мереж укладення між сторонами у справі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача неможливе, то підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин у позові відповідно до вимог ст.ст. 16, 649 ЦК України, ст.ст. 181, 187 ГК України слід відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар