ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 листопада 2017 року Справа № 903/229/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.- головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Стратієнко Л.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради
на рішення та постановуГосподарського суду Волинської області від 25.05.2017 Рівненського апеляційного господарського суду від 15.08.2017
у справі№ 903/229/17 Господарського суду Волинської області
за позовомФізичної особи-підприємця Оксенчука Віталія Васильовича
доДепартаменту муніципальної поліції Луцької міської ради
провитребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Департаментом муніципальної поліції Луцької міської ради подана касаційна скарга на рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 у справі № 903/229/17 Господарського суду Волинської області.

Подана касаційна скарга Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як зазначено в пп. 2.2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами), судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у даній справі (березень 2017 року) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи вартість спірного майна становить 5000 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1600 грн.

Отже з урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у сумі 1920 грн.

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись ст.111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради на рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 у справі № 903/229/17 Господарського суду Волинської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Карабань В.Я.
Стратієнко Л.В.