ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 Справа № 917/1646/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 1662", 36014, м. Полтава, вул. Харчовиків, 13

До відповідача ОСОБА_1 міська рада, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємство "Ліро", 36022, Полтавська область, м. Полтава, вул. Вузька, буд. 19

Про визнання недійсним та скасування п. 84 рішення ОСОБА_1 міської ради від 15 вересня 2017 року "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками" в частині: (1) втрати чинності: (а) Державним актом на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 29 від 28.10.1994 року І-ПЛ № 002867, (б) п. 1 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 36 від 27.01.1993 року в частині закріплення земельної ділянки площею 1,42 га по вул. Харчовиків, 13 в постійне користування за ОСОБА_1 автотранспортним підприємством 1662 та (2) передачі в оренду приватному підприємству "ЛІРО" строком на 5 років земельну ділянку площею 1,4229 га по вул. Харчовиків, 13, кадастровий номер :10:001:0076 (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель

С у д д я ОСОБА_3

Представники:

від позивача: відсутні (див. протокол);

від відповідача: ОСОБА_4 (див. протокол);

від третьої особи: ОСОБА_5 (див. протокол).

09.11.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 19.10.2017 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: Розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 1662" до ОСОБА_1 міської ради про визнання недійсним та скасування п. 84 рішення ОСОБА_1 міської ради від 15 вересня 2017 року "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками" в частині: (1) втрати чинності: (а) Державним актом на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 29 від 28.10.1994 року І-ПЛ № 002867, (б) п. 1 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 36 від 27.01.1993 року в частині закріплення земельної ділянки площею 1,42 га по вул. Харчовиків, 13 в постійне користування за ОСОБА_1 автотранспортним підприємством 1662 та (2) передачі в оренду приватному підприємству "ЛІРО" строком на 5 років земельну ділянку площею 1,4229 га по вул. Харчовиків, 13, кадастровий номер :10:001:0076 (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Позивач на позовних вимогах наполягає, вважаючи п. 84 рішення ОСОБА_1 міської ради від 15 вересня 2017 року "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками" незаконним.

Останній надав суду клопотання вх. № 13670 від 08.11.2017 року про відкладення розгляду справи з огляду на зайнятість адвоката, який надає правову допомогу, в іншому судовому засіданні.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення клопотання заперечують, вважаючи, що відсутність представника позивач ніяким чином не впливає на можливість вирішення спору.

За викладеного, судом клопотання відхиляється.

Відповідач проти позову заперечує згідно відзиву на позовну заяву № 04.2-17/1/9930 від 18.10.2017 року (вх. № 12713 від 18.10.2017 року) та доповнення до відзиву № 04.2-17/1/10337 від 08.11.2017 року (вх. № 13674 від 08.11.2017 року), посилаючись на правомірність прийняття спірного рішення.

Третя особа (ОСОБА_2 підприємство "ЛІРО") на виконання вимог суду супровідним листом № 37 від 24.10.2017 року (вх. № 12991 від 25.10.2017 року) надала доказ придбання у власність обєкта нерухомості на спірній земельній ділянці, а також докази реалізації спірного рішення шляхом укладення договору оренди землі (а. с. 80-95).

У зв'язку з тим, що в матеріалах справи достатньо доказів, необхідних для вирішення спору, а неявка позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи (позивача у минулому судовому засіданні), оцінивши надані докази, суд в с т а н о в и в, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступного:

Як вбачається з ОСОБА_6 з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93964971 від 08.08.2017 року ОСОБА_2 підприємство "ЛІРО" (третя особа) є власником нежитлових будівель (нежитлові приміщення, виробничі будівлі) за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які розміщені на земельній ділянці площею 1,4229 га, кадастровий номер :10:001:0076.

Право власності на вказаний обєкт виникло в останнього згідно укладеного між Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" та ОСОБА_2 підприємством "ЛІРО" Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 961.

Так, згідно п. 1 вказаного договору купівлі-продажу продавець передав у власність покупця нерухоме майно (згідно наведеного у п. 1 переліку), що належить йому на підставі іпотечного договору № КЛ/2013/03-40 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 26.06.2013 року та зареєстрованого у реєстрі за № 838.

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (п. є) ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України).

Відповідно до Інформаційної довідки № 102967989 від 08.11.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна земельна ділянка за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13 у м. Полтаві, кадастровий номер :10:001:0076 перебуває у комунальній власності.

Отже, суб'єктом розпорядження вказаною земельною ділянкою площею є ОСОБА_1 міська рада.

Вищенаведене стало підставою для прийняття 15.09.2017 року двадцятою сесією сьомого скликання ОСОБА_1 міської ради рішення "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками", п. 84 якого, зокрема:

- визнано такими, що втратили чинність (1) Державний акт на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 29 від 28.10.1994 року І-ПЛ № 002867, (2) п. 1 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 36 від 27.01.1993 року в частині закріплення земельної ділянки площею 1,42 га по вул. Харчовиків, 13 в постійне користування за ОСОБА_1 автотранспортним підприємством 1662 ;

- передано в оренду приватному підприємству "ЛІРО" строком на 5 років земельну ділянку площею 1,4229 га по вул. Харчовиків, 13, кадастровий номер :10:001:0076 (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

На виконання даного рішення 26.09.2017 року між ОСОБА_2 підприємством "Ліро" та ОСОБА_1 міською радою укладено Договір оренди землі (а. с. 89-95), а 10.10.2017 року право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22822719 (витяг про реєстрацію іншого речового права № 100329743 від 13.10.2017 року, а. с. 87).

Частиною першою статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні і ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою для виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Таким чином, даний позов, предметом якого є визнання недійсним та скасування п. 84 рішення ОСОБА_1 міської ради від 15 вересня 2017 року "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками" в частині: (1) втрати чинності: (а) Державним актом на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 29 від 28.10.1994 року І-ПЛ № 002867, (б) п. 1 рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 36 від 27.01.1993 року в частині закріплення земельної ділянки площею 1,42 га по вул. Харчовиків, 13 в постійне користування за ОСОБА_1 автотранспортним підприємством 1662 та (2) передачі в оренду приватному підприємству "ЛІРО" строком на 5 років земельну ділянку площею 1,4229 га по вул. Харчовиків, 13, кадастровий номер :10:001:0076 (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, не може бути задоволеним, оскільки наведене рішення:

(1) є ненормативним актом, яке застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів;

(2) вичерпало свою дію внаслідок виконання шляхом укладення 26.09.2017 року між ОСОБА_2 підприємством "Ліро" та ОСОБА_1 міською радою Договору оренди землі (а. с. 89-95), а тому визнання його недійсним не породить ніяких наслідків.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно частини 2 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, ні ОСОБА_2 підприємство "ЛІРО", ні ОСОБА_2 акціонерне товариство "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 1662" не може бути спеціальним суб'єктом права постійного користування земельною ділянкою із земель комунальної власності, оскільки вищевказана стаття передбачає виключний перелік суб'єктів, які можуть набути право постійного користування земельною ділянкою.

Наведене спростовує твердження позивача про зміну спірним рішенням Полтаської міської ради підставу для передачі спірної земельної ділянки з постійного користування в оренду.

За викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 27, 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 27.11.2017 р. (у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному).

Суддя Г.І.Бунякіна