ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 916/1991/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 20/12-16-46, дата видачі: 20.12.16;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н, дата видачі: 08.06.17

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СТС ГОЛД, м.Київ

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 року

у справі № 916/1991/17

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕСТА, м.Одеса

про стягнення 24 136,00 грн.,

/повна відеофіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 74-1 Господарського процесуального кодексу України/,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю /далі по тексту ТОВ/ „СТС ГОЛД звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „ВЕСТА про стягнення 24 136грн.збитків, які завдані внаслідок перешкоди в користуванні об'єктом оренди і складаються із суми гарантійного платежу, витрат на оплату комунальних послуг та вартості робіт, які замовлялись позивачем з метою проектування та облаштування газозаправних пунктів на орендованих площах. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подачу позову.

Позовні вимоги з посиланням на ст.ст. 610, 611, 623, 624, 759,762,767,784 ЦК України обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна №19/01/17В-АГЗП від 19.01.2017р., які полягають у недопущенні позивача до обєкта оренди.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.10.2017року (суддя Желєзна С.П.) в позові відмовлено з огляду на відсутність в діях відповідача вини, як необхідної складової для повернення в порядку п. 6.4 договору оренди №19/01/17В-АГЗП від 19.01.2017р. суми авансової орендної плати, гарантійного та інших платежів та враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Господарського суду Одеської області, ТОВ„СТС ГОЛД звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник не погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «СТС ГОЛД». На думку скаржника, вина відповідача та протиправна поведінка у спірних правовідношеннях полягає у його бездіяльності, а саме здійсненні відповідачем перешкод у користуванні обєктом оренди та в ігноруванні листів позивача, в яких останній повідомляв про намір почати будівельні роботи.

Представник відповідача у запереченнях на апеляційну скаргу та у судовому засіданні просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його обґрунтованим та таким, що відповідає наявним матеріалам справи і чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечень на неї та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 19.01.2017р. між ТОВ „ВЕСТА (Орендодавець) та ТОВ „СТС ГОЛД (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №19/01/17В-АГЗП /далі-договір/, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого Орендодавець зобовязується передати Орендарю у строкове платне користування на умовах оренди асфальтне покриття, загальною площею 200 кв. м., яке знаходиться за адресами: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Харківська, буд. 45, автодорога Київ-Харків, площею 100 кв. м.; Київська область, Таращанський район, с. Ківшовата, вул. Леніна (вул. Свободи), буд. 2, площею 100 кв. м., а Орендар зобовязується прийняти обєкт оренди, своєчасно сплачувати орендну плату, інші передбачені умовами даного договору платежі та повернути обєкт оренди Орендодавцю відповідно до умов договору. сторони обумовили, що обєкт оренди буде використовуватись Орендарем для розміщення модульних автомобільних газозаправних пунктів заводського виготовлення (операторська, газозаправний модуль заводського виготовлення, інше необхідне обладнання та устаткування). Умовами п.1.3 договору передбачено, що факт передачі обєкта оренди оформлюється двостороннім актом приймання передачі. Акт приймання-передачі обєкта оренди є підставою для нарахування орендної плати.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.1.6, 2.1.12 договору Орендар зобовязується використовувати обєкт оренди виключно за його призначенням, вказаним у п. 1.2 договору, а також відповідно до інших умов договору; не здійснювати без попередньої письмової згоди Орендодавця перебудову, добудову та перепланування обєкта оренди, крім розташування на обєкті оренди автомобільних газозаправних пунктів та проведення повязаних з цим робіт. Орендар самостійно несе відповідальність за схоронність своїх матеріальних цінностей на обєкті оренди.

Згідно з п.п. 2.3.1, 2.3.4 договору Орендодавець зобовязується не втручатись в господарську діяльність Орендаря та сприяти Орендарю у використанні обєкта оренди.

Відповідно до положень п.п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 договору сторони домовились, що місячні платежі складаються із: орендної плати та компенсації за спожиті комунальні послуги. Орендар сплачує Орендодавцю щомісячну орендну плату у загальному розмірі 4 000,00 грн. До комунальних платежів включені витрати по сплаті вартості електропостачання, водопостачання, водовідведення, компенсація втрат електричної енергії, у звязку з її перетіканням в мережах Орендодавця.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що у випадку розірвання сторонами даного договору оренди з вини Орендодавця, останній повертає Орендарю суми авансової орендної плати й інших платежів, передоплата яких була здійснена, але які не були покриті наданими послугами та гарантійний платіж у повному обсязі протягом пяти банківських днів з дня припинення дії договору.

Умовами п. 8.1 договору встановлено, що він набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до 18.01.2020р. При цьому, орендна плата нараховується до моменту повернення обєкта оренди за актом приймання-передачі.

На виконання умов договору між сторонами 26.01.2017р. складено та підписано акт приймання-передачі обєктів оренди, вказаних у п. 1.1 договору.

27.01.2017р. між ТОВ „СТС ГОЛД (Замовник) та ТОВ „Науково-виробниче обєднання „Екоальянс (Виконавець) укладено договір про надання послуг екологічного характеру №10-п, предметом якого є надання з боку Виконавця послуг з проведення інвентаризації, оформлення звіту по проведенню інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин та розробці документів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Замовника, наведеними у специфікації (додаток №1) до договору.

З додатку №1 до договору про надання послуг екологічного характеру №10-п від 27.01.2017р. вбачається, що Замовником були прийняті на себе зобовязання з надання послуг екологічного характеру щодо обєктів, які, в тому числі, повинні бути розташовані за адресами переданих позивачу на підставі договору з ТОВ "ВЕСТА" обєктів оренди. На виконання умов договору про надання послуг екологічного характеру №10-п від 27.01.2017р. ТОВ „СТС ГОЛД було ТОВ „Науково-виробниче обєднання „Екоальянс грошові кошти у сумі 54 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №658 від 14.02.2017р.

Пізніше, 22.02.2017р. між ТОВ „СТС ГОЛД (Замовник) та Колективним підприємством „Черкасигазбуд ім. В.А. Бабанського (Підрядник) укладено договір підряду №15, предметом якого є виготовлення Підрядником проектної документації для розміщення модулів для заправки автомобілів зрідженим вуглеводневим газом заводського виготовлення на території 12 існуючих АЗС, в тому числі орендованих у ТОВ " ВЕСТА". Платіжним дорученням №694 від 03.03.2017р. підтверджується факт попередньої оплати з боку позивача проектної документації у розмірі 12 000,00 грн.

Крім того, 10.03.2017р. між ТОВ „СТС ГОЛД (Замовник) та ТОВ „Бізнес інформація технологія (Підрядник) укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №1703-1001/БУД-БІТ, в тому числі за адресами обєктів Замовника, переданих позивачу по справі на підставі договору оренди з ТОВ "ВЕСТА".

Позивач листами №27 від 21.03.2017р., №32 від 05.04.2017р. та №34 від 10.04.2017р. повідомив ТОВ „ВЕСТА про проведення протягом періоду з 27.03.2017р. по 30.04.2017р. робіт з облаштування майданчиків для встановлення модульних автомобільних газозаправних пунктів на АЗС ТОВ „ВЕСТА. При цьому, просив забезпечити доступ підрядних організацій, залучених ТОВ „СТС ГОЛД для виконання робіт із встановлення модульних газозаправни пунктів, з огляду на наявну у позивача інформацію про намір ТОВ „ТД „Сан ойл, яке є орендарем АЗС, створити позивачу перешкоди у допуску осіб на територію обєктів оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2017р., 11.04.2017р., 08.05.2017р. та 19.05.2017р. ТОВ „СТС ГОЛД було складено акти про недопуск представниками ТОВ „ВЕСТА позивача до обєктів оренди, переданих останньому на підставі укладеного між сторонами по справі договору.

Листом №38 від 24.05.2017р. ТОВ „СТС ГОЛД повідомило відповідача про односторонню відмову від договору, у звязку з обставинами, які унеможливлюють використання Орендарем обєкта оренди, в результаті створення відповідачем перешкод у користуванні. При цьому, позивачем було заявлено вимогу про повернення суми орендної плати, гарантійного та інших платежів у загальному розмірі 22 066,18 грн.

22.06.2017р. між сторонами по справі було складено акт приймання-передачі (повернення) обєктів оренди, переданих ТОВ „ВЕСТА позивачу на підставі договору

8.08.17р. посилаючись на порушення відповідачем умов п. 6.4 договору ТОВ «СТС ГОЛД» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 13136грн., яка складається із суми гарантійного платежу у розмірі 4000грн., компенсації за комунальні послуги у розмірі 1100грн., орендної плати у розмірі 8 000 грн., попередньо сплаченої за квітень та травень 2017р. та суми індексації орендної плати за квітень у розмірі 36 грн., а також 11000грн. вартості оплачених робіт, замовлених у ТОВ „Науково-виробниче обєднання „Екоальянс та Колективного підприємства „Черкасигазбуд ім. В.А. Бабанського.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

При цьому, відповідно до ст. 614 ЦК України така відповідальність за порушення господарського зобов'язання настає за умови наявності вини в особи, яка його порушила, якщо особа не доведе, що вжила всіх належних від неї заходів для належного виконання зобов'язання та недопущення господарського правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, з чим погоджується і судова колегія, що в діях відповідача відсутня вина у розірванні договору, як необхідна складова для повернення в порядку п. 6.4 суми авансової орендної плати, гарантійного та інших платежів, оскільки відповідно до умов зазначеного договору відповідач цілком виконав свої зобов'язання за ним складанням та підписанням акту приймання-передачі від 26.01.2017р.

В подальшому, позивач для розміщення модульних автомобільних газозаправних пунктів на території обєкта оренди не повинен був отримувати згоди та дозволу від ТОВ „ВЕСТА для проведення будівельно-монтажних робіт та таке інше, а, відповідач, відповідно, не зобовязаний був надавати ТОВ „СТС ГОЛД такі дозволи, згоду, або вчиняти інші дії з метою реалізації позивачем власних прав.

При цьому, слід зазначити, що факту вчинення відповідачем перешкод в користуванні орендованими площами позивач належними доказами не довів, позаяк акти про недопущення на об'єкт оренди складено лише зацікавленими на його боці особами без участі представників органів охорони правопорядку або місцевого самоврядування, отже вони не можуть вважатися достатніми доказами будь-яких порушень з боку відповідача.

За таких обставин місцевий господарський суд правомірно відмовив ТОВ „СТС ГОЛД в задоволені цієї частини позовних вимог.

Судова колегія також вважає вірним рішення суду першої інстанції і в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ „СТС ГОЛД про стягнення з відповідача збитків у розмірі 11000грн., з огляду на наступне.

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.ст.224, 225 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також неодержаних кредитором доходів, які б він одержав, коли зобовязання було виконано боржником.

Обовязок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобовязання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст.623 ЦК України.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобовязання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового звязку між неправомірними діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої.

При цьому, обовязковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного звязку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Не доведення хоч би однієї з цих складових виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Як вірно встановлено місцевим судом, вина відповідача у спірних правовідносинах відсутня, відповідно відсутня і протиправна поведінка, що в свою чергу свідчить про відсутність повного складу цивільного правопорушення та підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що протиправна поведінка відповідача полягає у його бездіяльності та в здійсненні останнім перешкод у користуванні обєктом оренди, судова колегія відхиляє з огляду на те, що відповідно до ст. 33 ГПК України обов'язком позивача, є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів, разом з тим, як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, позивачем в якості доказів здійснення відповідачем перешкод у користуванні обєктом оренди надано лише акти про недопуск представниками ТОВ „ВЕСТА позивача до обєктів оренди, які складені представниками позивача в односторонньому порядку, а тому не є належними доказами підтверджуючими протиправність поведінки відповідача.

Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому апеляційна скарга ТОВ„СТС ГОЛД підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.17р. без змін.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2017 року у справі №916/1991/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СТС ГОЛД без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 27.11.2017 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя В.М. Головей

Суддя С.І. Колоколов