ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.11.2017 Справа № 904/8638/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання Пінчук Є.С.,

за участю сторін:

від ліквідатора: Пархоменко Т.В., довіреність №б/н від 15.11.2017 р., представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 р. у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль-Інвест-Груп", м.Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль-Інвест-Груп", м.Дніпро

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 р. у даній справі (суддя Калиниченко Л.М.) кандидатуру арбітражного керуючого Макового Олександра Віталійовича відхилено. Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль-Інвест-Груп" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці до 19.02.2018. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Штельманчука Михайла Сергійовича.

Зазначена постанова обґрунтована посиланням на те, що боржником дотриманий порядок ліквідації юридичної особи відповідно до вимог законодавства, вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, що в силу ст. 95 Закону є підставою для звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі.

Арбітражний керуючий Маковий О.В., який був визначений системою з автоматизованого відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого, буяло подано заяву, в якій останній повідомив про неможливість виконання обов'язків ліквідатора у даній справі.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову господарського суду скасувати, провадження у справі припинити.

Згадана апеляційна скарга мотивована посиланням на те, що зі змісту постанови не вбачається, що мало місце дослідження судом фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Фіскальний орган був позбавлений права провести документальну позапланову перевірку боржника, у зв'язку із тим, що боржник та його посадові особи не знаходяться за податковою адресою.

Скаржник зазначає про відсутність доказів надання ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника усіх первинних документів підприємства, у тому числі документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Неподання ліквідаційною комісією в процедурі досудової ліквідації боржника контролюючому органу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку перевірки наявності у боржника заборгованості зі сплати податкових платежів порушує право органу ДФС на проведення перевірки боржника як платника податків.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник зазначив про те, що ТОВ "Грааль-Інвест-Груп" не вживало заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу, ліквідатор просить припинити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, оскільки скаржник не є ні стороною, ні учасником у даній справі, у зв'язку з чим не набув права на апеляційне оскарження постанови господарського суду.

Скаржник не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, повідомив суд апеляційної інстанції про неможливість забезпечити явку повноважного представника у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що неявка представника скаржника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника ліквідатора, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає припиненню, враховуючи таке.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності і боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 91 ГПК України передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати також особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Згідно ч.6 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи з метою попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

За ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками провадження у справі про банкрутство є: сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Виходячи зі змісту наведеної правової норми, скаржник не може мати іншого правового статусу, окрім статусу кредитора боржника, тобто - сторони у справі про банкрутство.

Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після з'явлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника та визнання їх господарським судом. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності і боржника або визнання його банкрутом" до боржника, що ліквідується власником, застосовується особливий порядок провадження у справі. Головною умовою порушення провадження у справі про банкрутство за цією статтею є стан неоплатності боржника, що встановлюється ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника за наслідками аналізу його пасиву та активу. Проте при зверненні до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржник не вказував на наявність у нього заборгованості перед Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

В матеріалах справи відсутні докази звернення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з грошовими вимогами до боржника в порядку, встановленому ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи, що скаржник не набув статусу кредитора боржника або іншого учасника провадження у справі про банкрутство, у зв'язку з чим позбавлений права на оскарження судових рішень у даній справі про банкрутство.

Крім того, скаржником не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про його права та обов'язки.

Щодо посилання скаржника на неможливість проведення документальної позапланової перевірки боржника, колегія суддів звертає увагу скаржника, що відкриття ліквідаційної процедури не може бути перешкодою податковому органу у здійсненні ним позапланової перевірки боржника. Орган податкової служби вправі звернутися до ліквідатора боржника та провести позапланову перевірку господарської діяльності підприємства, а у випадку відмови ліквідатора, як керівника боржника, надати можливість перевірки суб'єкта господарювання, орган податкової служби вправі оскаржити дії ліквідатора до суду у справі про банкрутство.

Згідно п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 ГПК України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційної скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження за даною скаргою.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 91, 99 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 р. у справі №904/8638/17 припинити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

О.В.Чус