ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 листопада 2017 р. Справа № 903/776/17

за позовом публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії

до відповідача: Департаменту соціальної політики Луцької міської ради

про стягнення 113494грн. 51коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 10.11.2017р.

Сторонам розяснено права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач ПАТ Укртелеком в особі Волинської філії в позовній заяві просить стягнути з відповідача - Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 113494,51грн. заборгованості за телекомунікаційні послуги, надані пільговій категорії населення за період листопад 2015р. згідно договору №28 про відшкодування витрат за встановлення та користування телефоном громадянам, які користуються пільгами від 06.02.2015р.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного договору та законодавства, а саме Законів України Про телекомунікації, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства» та невиконання відповідачем зобовязання з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги громадянам, які користуються пільгами за листопад 2015р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду докази доплати судового збору.

Відповідач в судовому засіданні та у в відзиві на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити, при цьому зазначає, що компенсація за виконані роботи по телефонізації квартир пільгової категорії населення та наданню їм телекомунікаційних послуг проводяться розпорядниками бюджетних коштів в межах виділених бюджетних асигнувань.

Згідно п. 1.1. Договору про відшкодування витрат за встановлення та користування телефоном громадянам, які користуються пільгами від 06.02.2015 № 28 укладеного між департаментом соціальної політики Луцької міської ради (Замовник) та ПАТ «Укртелеком» (Виконавець) Виконавець своїми силами і матеріальними ресурсами виконує роботи по телефонізації квартир пільгової категорії населення та наданню їм телекомунікаційних послуг, а Замовник відшкодовує Виконавцю кошти за надані послуги, за рахунок субвенції з державного бюджету.

Згідно п.п. 2.1.1. п. 2.1. Договору Замовник зобовязується на підставі розрахунків та актів виконаних робіт, поданих Виконавцем, перераховувати на рахунок Виконавця кошти за надані послуги в межах надходжень з державного бюджету.

Згідно звіту про надходження та використання коштів загального фонду за 2015 рік за кодом тимчасової класифікації видатків (КТКВК) 090214 передбачено 1488700,00 грн., з яких виділено лише 1431305,34 грн. Вказана сума перерахована за надання пільг з послуг звязку: відповідачу - 1394283,91 грн.; ПрАТ «Датагруп» - 36662,33 грн.; Ковельська дистанція звязку - 359,1 грн.

Витрати за фактично надані ПАТ «Укртелеком» послуги звязку пільговій категорії громадян відшкодовано департаментом в 2015 році, згідно Договору, в межах фактичних надходжень коштів з державного бюджету.

У звязку із недостатнім фінансуванням субвенції з державного бюджету у 2015 році, станом на 01.01.2016 за даними виплатами утворилась кредиторська заборгованість за листопад 2015 року в сумі 113494,51 грн., яка є зареєстрованою в управлінні Державної казначейської служби м. Луцька. Проте, законами України Про Державний бюджет України на 2016 рік та Про Державний бюджет України на 2017 рік видатки на перерахування коштів за послуги звязку з державного бюджету місцевим бюджетам не передбачені.

Відповідач вважає, що умови договору № 28 про відшкодування витрат за встановлення та користування телефоном громадянам, які користуються пільгами від 06.02.2015р., департаментом виконано повністю. Кошти для проведення розрахунків законами України про Державний бюджет України на 2016 та 2017 роки не передбачені. А при надходженні субвенції з державного бюджету кошти в сумі 113494,51 грн. буде перераховано на рахунок ПАТ «Укртелеком».

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

06.02.2015 р. між ПАТ Укртелеком в особі Волинської філії (виконавець) та Департаментом соціальної політики Луцької міської ради (замовник) було укладено договір № 28 про відшкодування витрат за встановлення та користування телефоном громадянам, які користуються пільгами.

Відповідно до пункту 1.1. Договору виконавець своїми силами і матеріальними ресурсами виконує роботи по телефонізації квартир пільгової категорії населення та наданню їм телекомунікаційних послуг, а замовник відшкодовує виконавцю кошти за надані послуги, за рахунок субвенції з державного бюджету.

Згідно п.п.2.1.1 п. 2.1. розділу 2 Договору замовник зобовязується на підставі рахунків та актів виконаних робіт, поданих виконавцем, перераховувати на рахунок виконавця кошти за надані послуги в межах надходження з державного бюджету.

Згідно п.п.2.2.2.-2.2.4 п. 2.2. розділу 2 Договору виконавець зобовязувався щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, подавати замовнику акти виконаних робіт із списками пільговиків, яким встановлено телефони, та інформацію про обсяги нарахувань за надані послуги. Щомісячно надавати замовнику інформацію про нараховані пільги на магнітних носіях з метою проведення автоматичного звіряння даних та достовірності ведення обліку. Щомісячно, за кожний звітний період звіряти стан розрахунків між сторонами та підтверджувати це актом звіряння розрахунків на 1-ше число поточного місяця.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що договір вступає в силу з 01.01.2015р. та діє до 31.12.2015р.

У листопаді 2015р. позивач надав послуги пільговій категорії громадян, які підпадають під дії Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про охорону дитинства на суму 113494,51грн., що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за листопад 2015р., формами № 2-пільга.

Позивач направив відповідачу вимогу про оплату та розрахунки видатків форми № 2-пільга, проте, відповідач вартість телекомунікаційних послуг за листопад 2015р. не відшкодував, акти звірки, надіслані позивачем, не підписав.

У відповіді на листи ПАТ "Укртелеком" про відшкодування витрат, відповідач повідомив, що при надходженні субвенції з державного бюджету, кошти в сумі 113494,51грн буде перераховано на рахунок позивача.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Згідно із статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно ч. 1, 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 р. № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 р. № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 р. № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обовязку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

За приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00). Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та Закону України Про Державний бюджет на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Кечко проти України зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Департамент соціальної політики Луцької міської ради відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, за виконані роботи по телефонізації квартир пільгової категорії населення та наданню їм телекомунікаційних послуг, визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року за №256 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку, управлінням праці і соціального захисту населення районних адміністрацій були передані з 01.01.2003 року функції по відшкодуванню витрат, пов'язаних з наданням послуг, в тому числі зв'язку, пільговій категорії громадян. Відділ персоніфікованого обліку одержувачів пільг управлінь праці і соціального захисту населення державних адміністрацій відповідно до покладених на них завдань виконують функції по проведенню персоніфікованого обліку одержувачів пільг по їх видах і забезпеченні своєчасного фінансу вання пільг громадянам, що мають право на пільги відповідно до Законів України і рішень міської ради, за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 2 Постанови головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ним щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому, згідно п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно п. 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

У п. 8 Порядку встановлено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, у тому числі на оплату пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Таким чином, відповідач є особою відповідальною за компенсацію пільг.

Відповідно до п.3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 р. №117, управління праці та соціального захисту населення організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації та забезпечують її автоматичне використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами, що надають послуги, для розрахунків за них.

Відповідно до пунктів 10, 11 Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу розрахунки щодо вартості по слуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Згідно зазначеного Положення відповідач зобов'язаний був:

- щомісяця звіряти інформацію, що міститься в автоматизованому Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення роз біжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводити розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

- після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, скласти реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7- пільга, акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3- пільга;

- до 15 числа подавати фінансовим органам районних у містах держадміністрацій, виконав чих органів міських рад, акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3-пільга.

Зазначені норми відповідач не виконав, надіслані позивачем акти звірки не підписав.

Як встановлено судом, відповідач не виконав обов'язку, визначеного законом, з відшкодування телекомунікаційних послуг, які надавались позивачем на пільгових умовах громадянам у листопаді 2015 року, що підтверджено відповідними доказами, а тому в нього існує заборгованість в сумі 113494,51 грн., яка відповідачем не спростована у встановленому законом порядку.

Посиланням відповідача на відсутність у бюджеті коштів на надання пільг з послуг зв'язку на 2015 рік не є підставою для відмови в позові, оскільки з аналізу вимог ст. ст. 525, 526, 617 ЦК України, ст. 193 ГК України відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання. При цьому, зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від бажання сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12, від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16 та Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі № 15/5027/715/2011, від 28.10.2013 справа №922/2029/13, від 18.11.2013 справа №902/612/13, від 12.04.2017 справа №927/1039/16, від 12.04.2017 №923/1292/16, від 07.09.2016 справа №910/21894/15.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для позбавлення позивача права на відшкодування понесених ним витрат.

За таких обставин, заборгованість Департаменту соціальної політики Луцької міської ради за листопад 2015 р. у розмірі 113494,51грн. є підставною та підлягає до стягнення.

Пунктом 5 ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1702,42грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, м.Луцьк, пр..Волі, 4А, ) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 28, ) 113494грн. 51коп. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення, а також 1702грн. 42коп. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено 27.11.2017р.

Суддя О. Г. Слободян