ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.05.2017р. Справа № 905/413/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу № 905/413/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 3 991,03 грн.,

за участю учасників процесу:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 201216-229/11п від 20.12.2016р.

від третьої особи: не зявився

Суть спору: ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 3 991,03 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповідомлення останнього про настання дорожньо-транспортної пригоди у триденний строк. Нормативно позовні вимоги обґрунтовано приписами пп. 33.1.4 п. 33.1 ст.33, пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1172 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.02.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/413/17, розгляд справи призначений на 28.03.2017р. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадянина ОСОБА_1, та витребувано з Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області належним чином засвідчені копії справи № 263/11595/15-п (провадження № 3/263/1279/2015) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1.

27.03.2017р. за вх. № 8625/17 господарський суд одержав супровідний лист Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області разом з копіями матеріалів справи № 263/11595/15-п (провадження № 3/263/1279/2015) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

28.03.2017р. за вх. № 8837/17 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що:

- обовязок щодо повідомлення страховика у триденний строк про настання дорожньо-транспортної пригоди відповідно до приписів пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, водій ОСОБА_1, як особа винна в дорожньо транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач визнав факт настання страхового випадку, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. При цьому, позивач також зазначає, що аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 16.09.2015р. у справі № 6-284цс15. Більш того, позивач посилається також на те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 15.09.2015р. повідомив позивача засобами телефонного звязку про настання страхового випадку, даний факт зареєстрований за № НОМЕР_1;

- надана позивачем ремонтна калькуляція № НОМЕР_2 від 12.01.2016р. не є належним доказом, що підтверджує вартість матеріального збитку, оскільки, по перше, вказана ремонтна калькуляція не містить даних щодо її складання уповноваженою на те особою, а, по друге, застосована позивачем програма Audatex не входить в перелік рекомендованих програм, нормативно правових актів, методичної, довідкової літератури, компютерних баз даних з програмним забезпеченням, що вказані у Додатку 8 до ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом МЮУ та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р., та не є обовязковою для застосування для розрахунку даних пошкоджень транспортного засобу;

- надані позивачем платіжне доручення № 001080 від 13.01.2016р. та відомість № ВПТ 000114 від 12.01.2016р. для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачами за період 01.12.2013р. 12.01.2016р. не є належними первинними документами, що підтверджують фактичну виплату потерпілому суми страхового відшкодування в розмірі 3 991,03 грн., з огляду на те, що у призначенні платежу платіжного доручення зазначено «приватні страхові відшкодування 2016р., згідно додаткової угоди № 1 до договору № 2 від 13.11.2007р.» та сума платежу не співпадає з сумою страхового відшкодування, яка розрахована позивачем, а з відомості не вбачається зміст господарської операції та дату такої виплати.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2017р. розгляд справи відкладений на 12.04.2017р.

12.04.2017р. за вх. № 10231/17 господарський суд одержав письмові пояснення відповідача, згідно з якими останній посилається на те, що ОСОБА_3, яким 15.12.2015р. повідомлено позивача про настання ДТП, є інженер ІІ категорії (по транспорту та БД) виробничої служби механізації і транспорту ВП «Харцизькі високовольтні електричні мережі» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Крім того, відповідач зазначає, що реєстраційним номером заяви про виплату страхового відшкодування, поданою 05.10.2015р. власником пошкодженого транспортного засобу є НОМЕР_2, а реєстраційним номером повідомлення про настання події, поданого 15.12.2015р. представником відповідача є НОМЕР_1, тобто реєстраційний номер НОМЕР_2 значно перевищує реєстраційний номер НОМЕР_1, що свідчить про те, що номер страхового випадку НОМЕР_1 присвоєний позивачем раніше, ніж звернення власника пошкодженого ТЗ, на підставі телефонного повідомлення водія ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2017р. строк вирішення спору по даній справі продовжений до 05.05.2017р. у звязку із задоволенням клопотання відповідача за вх. № 10229/17 від 12.04.2017р. у відповідній частині, розгляд справи відкладений на 04.05.2017р. Також вказаною ухвалою відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання за вх. № 10229/17 від 12.04.2017р. в частині витребування від ПрАТ «Київстар» розшифровки телефонних дзвінків за номером за 15.09.2015р.

04.05.2017р. за вх. № 04-21/1465 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів та письмові пояснення, згідно з якими позивач посилається на неможливість надання акту виконаних робіт, оскільки останній у позивача відсутній, виплата страхового відшкодування здійснена на підставі розрахунку, який складено страховою компанією (позивачем), а також про неможливість надання документів, які зазначені у платіжному дорученні, оскільки такі документи складалися більше 9 років тому. Водночас, позивач зазначає, що акт огляду та калькуляцію складено співробітником позивача, оскільки відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Крім того, реєстраційні номери документів є різними, оскільки документи складалися в різний час і є різними за змістом, номер заяви про виплату страхового відшкодування в подальшому використовується як номер страхової справи.

04.05.2017р. за вх. № 12850/17 та за вх. № 12919/17 господарський суд одержав письмові пояснення відповідача, в яких останній посилається, зокрема, на те, що факт прийняття позивачем заяви про виплату страхового відшкодування підтверджує те, що позивач спочатку отримав повідомлення про страховий випадок, а потім заяву про здійснення виплати страхового відшкодування. Також відповідач зазначає про неможливість надання до суду генерального договору № 39/3930733/1046/15 від 16.02.2015р., оскільки останній знаходиться за колишньою юридичною адресою відповідача: м. Горлівка, вул. Леніна,11, тобто на окупованій території.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконав. При цьому, про дату та час судового засідання останній повідомлений належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №1634 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №5441, а тому, із врахуванням розяснень, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 у судовому засіданні.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 04.05.2017р. за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

15.09.2015р. о 11:15 год. в м. Маріуполь на вул. Італійська (Жовтневий район) відбулася ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується відповідною довідкою ВДАІ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області. Внаслідок ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Причиною ДТП стало порушення водієм транспортного засобу ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_1 п.13.1. Правил дорожнього руху, про що свідчить наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення серія АП1№154357.

При цьому, вищевказаний транспортний засіб ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, забезпечений згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7827814 від 01.09.2015р., який укладений між відповідачем (страхувальник) і позивачем (страховик). Строк дії вказаного полісу встановлений з 01.09.2015р. по 29.02.2016р., розмір франшизи 0.

Поряд з цим, водій автомобілю НОМЕР_5, ОСОБА_1 являється працівником відповідача, про що свідчать трудова книжка БІ І № 3206025, подорожній лист службового легкового автомобіля № 205201 від 15.09.2015р.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.10.2015р. у справі № 263/11595/15-п (провадження № 3/263/1279/2015) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.

05.10.2015р. ОСОБА_5, яка є власником транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХТ 490108, звернулася до позивача із заявою № НОМЕР_2 про виплату страхового відшкодування.

05.10.2015р. позивачем складений акт огляду транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, а 12.01.2016р. - ремонтна калькуляція № НОМЕР_2, згідно з якою вартість ремонту вказаного транспортного засобу складає 3 991,03 грн.

Також, 12.01.2016р. позивачем складений Страховий акт №, згідно з яким сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті власнику транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, становить 3 991,03 грн.

В подальшому позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3 991,03 грн. ОСОБА_5, що підтверджується відомістю № ВПТ-000114 від 12.01.216р. для виплати коштів страхових відшкодувань за період 01.12.2013р. 12.01.2016р. та платіжним дорученням № 001080 (№10125152) від 13.01.2016р. на суму 100 932,46 грн.

Підставою позовних вимог є невиконання страхувальником обовязку щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про ДТП, який встановлений пп. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Як вище встановлено господарським судом, майнову шкоду власнику транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, спричинено внаслідок ДТП, яка відбулася 15.09.2015р. за участю транспортного засобу ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, водій якого визнаний винним у порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, та притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.10.2015р. у справі № 263/11595/15-п (провадження № 3/263/1279/2015).

Згідно з п.13.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вимогами ст.124 КпАП України встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, обставини справи щодо причин виникнення ДТП, а також щодо особи, яка винна у скоєнні даної ДТП, господарським судом вважаються доведеними.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, в якій містяться вимоги щодо загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вище встановлено господарським судом, винна у скоєнні ДТП особа, а саме водій ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, являвся працівником відповідача та виконував свої трудові (службові) обов'язки, а відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникам під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Тобто, в даному випадку саме відповідач несе відповідальність за майнову шкоду, яка спричинена власнику транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4.

Між тим, цивільна-правова відповідальність відповідача щодо транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, застрахована позивачем згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7827814 від 01.09.2015р. На підставі цього полісу позивачем здійснено виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4.

Вимогами ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. г) п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з приписами пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Суд враховує, що Законом України від 17.02.2011р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту ґ) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Як вище встановлено судом, про настання ДТП, яка відбулася 15.09.2015р., працівник відповідача ОСОБА_3 повідомив позивача 15.12.2015р., тобто з пропуском строку, встановленого пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують поважність причин неможливості своєчасного повідомлення позивача про настання ДТП.

Обов'язок невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, повідомлення установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Неповідомлення страховика про ДТП в строк, визначений ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надає страховику право для звернення до суду з регресним позовом до страхувальника, однак сам факт наявності права на звернення до суду з цих підстав не є безумовною підставою для задоволення такого позову, оскільки вирішальним є обґрунтованість заявлених вимог про відшкодування шкоди з підстав, передбачених в Законі, а саме: такий позов повинен вирішуватися, виходячи з загальних положень про відшкодування збитків у позадоговірних правовідносинах. (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.09.2015р. по справі № 6-284цс15).

У даному випадку факт настання страхового випадку та його обставини ніким не оспорюються; він зафіксований правоохоронними органами, водій, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; факт настання страхового випадку позивач визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.

За змістом ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Між тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що несвоєчасним повідомленням про страховий випадок позивачу завдано збитків (понесені необґрунтовані витрати), або ж своєчасне повідомлення позивача про страховий випадок могло вплинути на факт виплати страхового відшкодування та/або на розмір такого відшкодування.

Таким чином, позивачем не доведено усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, а саме, наявність понесених збитків та причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесенням позивачем витрат у вигляді виплати страхового відшкодування позивачем, у звязку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання відповідача щодо своєчасне повідомлення позивача про настання ДТП засобами телефонного звязку є безпідставними з огляду на те, що пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений обовязок надання страховику саме письмового повідомлення.

Посилання відповідача щодо неналежності доказів, що підтверджують розмір завданої шкоди, спростовуються поясненнями позивача, згідно з якими ремонтна калькуляція № НОМЕР_2 від 12.01.2016р. складена співробітником позивача, за результатами проведеного ним огляду транспортного засобу Nissan Murano, д.н. НОМЕР_4, що узгоджується з приписами п. п. 34.2, 34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якими протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно з вимогами п.36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Разом з тим, ремонтна калькуляція № НОМЕР_2 від 12.01.2016р. складена за допомогою системи «Audatex» (комп'ютерні програми «Audatex М21» та «Audatex М95» є версіями компютерної програми «Audatex»), вказана компютерна програма входить до Переліку рекомендованих комп'ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ (п. 59 Переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп'ютерних баз даних з програмним забезпеченням (Додаток 8 до ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р.)).

Посилання відповідача щодо неналежності доказів виплати страхового відшкодування не прийняті господарським судом до уваги з огляду на те, що з платіжного доручення № 001080 (№10125152) від 13.01.2016р. вбачається, що позивачем здійснено перерахування страхового відшкодування на рахунок Київського ГРУ Приватбанк у загальному розмірі 100 932,46 грн., а у відомості № ВПТ-000114 від 12.01.216р. для виплати коштів страхових відшкодувань за період 01.12.2013р. 12.01.2016р., яка засвідчена Київським ГРУ Приватбанк, наведено перелік осіб, яким належить виплатити відповідні страхові відшкодування, зокрема, у п. 7 цієї відомості зазначено: власника пошкодженого транспортного засобу - ОСОБА_5, її ідентифікаційний номер, адресу, серію, номер, дату видачі паспорта та орган, яким останній виданий, номер договору страхування - АІ/7827814, який відповідає номеру Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким застраховано транспортний засіб ВАЗ - 2115, д.н. НОМЕР_3, номер виплатної справи НОМЕР_2, на який містяться посилання у заяві ОСОБА_5 про виплату страхового відшкодування від 05.10.2015р. та у страховому акті від 12.01.2016р., а також розмір страхового відшкодування 3 991,03 грн. При цьому, у заяві про виплату страхового відшкодування від 05.10.2015р. ОСОБА_5 просила здійснити виплату страхового відшкодування саме через систему «Приват Мані» ПрАТ «КБ «Приватбанк».

Відповідно до положень ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 10 травня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва