ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 922/891/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівКорсака В.А., Кравчука Г.А.
за участю представників:
позивачів, відповідача, третьої особи, прокуратурине з'явились (про час та місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиГоловного управління Держгеокадастру у Харківській області
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017
у справі№922/891/17 Господарського суду Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН"
доГоловного управління Держгеокадастру у Харківській області
за участю треті особиБарвінківської районної державної адміністрації Харківської області
провизнання поновленим договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання поновленим договору оренди землі від 18.11.2010, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981 та зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вчинити дії щодо укладання із Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою "ЛАН" додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на наступні 5 років.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", ухиляється від поновлення договору оренди землі з орендарем, який має на це переважне право.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.05.2017 (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано поновленим на наступні 5 років договір оренди землі від 18.11.2010, укладений між Барвінківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН", зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 (головуючий суддя Слободін М.М., судді Сіверін В. І., Терещенко О.І.) рішення Господарського суду Харківської області від 15.05.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 15.05.2017, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судами не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, неправильно та неповно досліджені докази, а також невірно застосовано норми як матеріального так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2017, згідно Указу Президента України № 357/2017 від 10.11.2012 суддю Мачульського Г.М. призначено суддею Верховного Суду та відпусткою судді Коробенка Г.П., у даній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя -Данилова М.В., судді Корсак В.А., Кравчук Г.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.11.2017 касаційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2010 між Барвінківською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" (орендар) був укладений договір оренди землі (надалі - договір) площею 14,0782 га, у тому числі ріллі 14,0782 га, та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981.

За умовами укладеного договору орендодавець згідно розпорядження Барвінківської районної державної адміністрації від 08.10.2010 №282 "Про поновлення договорів оренди землі, зареєстрованих Барвінківським відділом реєстрації земель 09.08.2006" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель запасу для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Мечебилівської сільської ради, контур № 15/1 (р) (п.1 договору).

У п.8 договору сторони погодили, що його укладено на 5 років, (у разі укладання договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити його дію.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 35 договору).

Згідно частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі", в редакції діючій на момент укладення договору, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Згідно статті 18, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 5 років, зареєстровано 26.12.2010 та відповідно строк його дії мав сплинути після 26.12.2016.

Судами встановлено, що позивач звернувся із заявою (від 16.08.2016 за вих. №142) до відповідача, в якій просив поновити діючий договір оренди земельної ділянки площею 243785 га із земель запасу на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №632048400:05:000:0002.

Листом від 05.09.2016 за вих. №19-20-14-26907/0/19-16 відповідач повідомив позивача, що відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Також, у вказаному листі відповідачем зазначалося, що для встановлення факту належного виконання позивачем обов'язків за вказаним договором оренди землі йому необхідно надати інформацію щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельними ділянками та лист від Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, як сторони за договорами оренди землі, щодо належності виконання позивачем обов'язків за умовами договорів.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Також, відповідач повідомляв позивача, що відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за користування земельною ділянкою є істотною умовою договору оренди землі. Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до статей 288-289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно зі статтею 20 зазначеного Закону, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідач вказував, що для поновлення договору оренди землі позивачу необхідно надати до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області проекти додаткових угод про поновлення договорів оренди землі, лист Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, як орендодавця за вказаним договором оренди землі, щодо належності виконання ним обов'язків за договором, довідку відповідного територіального органу ДФС щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016.

Позивачу рекомендовано повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з відповідною заявою про поновлення договору оренди землі, долучивши повний пакет документів, враховуючи викладені зауваження.

У відповідь на повторне звернення позивача (лист від 03.10.2016 №199) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області листом від 03.11.2016 запропонувало позивачу викласти пункт 8 договорів у такій редакції: "Договір укладено на 5 (років) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію". Також, відповідач запропонував позивачу з метою стимулювання належності виконання умов договорів оренди встановити розмір орендної плати за користування земельними ділянками на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

25.11.2016 позивач знову звернувся із заявою та доданими до неї документами до відповідача, в якій просив поновити вищевказаний договір оренди землі.

Однак, листом від 26.12.2016 за вих. №19-20-14-39402/0/19-16 відповідач повідомив позивача про те, що до наданих позивачем документів не було надано витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому відповідач рекомендував позивачу повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з відповідною заявою про поновлення договору оренди землі, долучивши повний пакет документів, враховуючи викладені зауваження.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень суди попередніх інстанцій дійшли висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, законодавством України встановлено два режими продовження строку договору оренди землі: в порядку використання орендарем переважного права на продовження договору та в порядку автоматичного продовження існування договірного правовідношення в силу фактичного продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності заперечень.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" після закінчення строку дії договору оренди належним чином виконувало свої обов'язки за спірним договором та продовжувало використовувати спірну земельну ділянку і мало намір у подальшому нею користуватись, що підтверджується платіжними дорученнями по сплаті орендної плати, актом про використання мінеральних добрив №16 за грудень 2016 року, довідкою Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області за №30/251/20-40-17-01-22 про відсутність заборгованості по орендній платі за землю, довідкою Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 29.03.2017 за №025/10/378/20-02-17-01-22 про відсутність заборгованості по орендній платі за землю.

Право користування земельною ділянкою із земель запасу для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Мечебилівської сільської ради, загальною площею 14,0782 га, також підтверджується реєстраційною справою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №84751767 від 11.04.2017.

Обов'язки землекористувачів визначені статтею 96 Земельного кодексу України.

Зокрема, відповідно до частини 1 вищевказаної статті землекористувачі зобов'язані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; є) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Згідно з п. "а" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідач не спростовує обставин продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору. Орендар продовжує сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою та на час розгляду справи у нього відсутня заборгованість по орендній платі за землю.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів являється визнання права.

Відповідач, зволікаючи з поновленням договору оренди порушує права позивача, відтак передбаченим законом способом захисту права є ухвалення судом рішення про поновлення договору (визнання права за позивачем).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України у справах №№ 6-146цс16 від 23.03.2016, 6-2027цс15 від 13.04.2016, 594/153/16-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірними висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про визнання поновленим строку дії договору оренди землі від 18.11.2010, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області, щодо земельної ділянки загальною площею 14,0782 га, кадастровий номер 632048400:05:000:0002, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981 - на той самий строк (на 5 років) і на тих самих умовах.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вчинити дії щодо укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" додаткової угоди про поновлення на наступні 5 років договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981, суди правомірно вказали про таке.

Так, відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просив зобов'язати відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, вчинити дії щодо укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" додаткової угоди про поновлення на наступні 5 років договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981.

Разом з тим, серед способів захисту, передбачених статтею 152 Земельного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин, шляхом зобов'язання особи до укладання відповідної додаткової угоди до договорів.

Зобов'язання укласти договір у судовому порядку не відповідає способам захисту прав, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.10.2012 по справі № 6-110цс-12, вимоги якої, в силу частини 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковими до виконання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" додаткової угоди про поновлення на наступні 5 років договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00981.

В касаційній скарзі скаржник фактично просить надати нову оцінку доказам у справі, які на його думку неправильно були оцінені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110,11111 Господарського процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі №922/891/17 Господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді В. Корсак

Г. Кравчук