ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.11.2017 Справа № 907/679/17

за позовом ОСОБА_1, м.Москва, Російська Федерація

до відповідача приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", с.Соломонове, Ужгородський район, Закарпатська область

за участі третьої особи, яка не

заявляє самостійних вимог на

предмет спору на стороні

відповідача ОСОБА_4, м.Біла Церква, Київська область

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства ,

визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

позивач - не з'явився

від позивача - ОСОБА_5 (дов.№498 від 22.11.17), ОСОБА_6 (дов.№498 від 22.11.17)

від відповідача - Рачкевич Н.В. (дов. №8 від 17.10.17)

від третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: визнання недійсними рішення №1 та №2 загальних зборів приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", с.Соломонове, Ужгородський район, Закарпатська область від 14.01.17, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" від 14.01.2017 року, а також скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (реєстраційна дія №2007769 від 16.01.2017 року) та змін до відомостей про приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме про зміну керівника підприємства (реєстраційна дія №1007769 від 16.01.17) (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.10.17).

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що 14.01.17 від імені позивача на підставі Довіреності №36АВ 1903377 від 19.02.2016 року, зареєстрованою в реєстрі за №15Д-562, виданою нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 гр. Російської Федерації ОСОБА_9 вчинено ряд юридично значущих дій, якими порушено права позивача, а саме: укладено договір купівлі-продажу частки в розмірі 100% у статутному капіталі відповідача з ОСОБА_4, а також складено та підписано рішення №1 про вихід та припинення участі позивача - ОСОБА_1 зі складу; приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", передачу у повному обсязі (відступлення/відчуження) належної позивачу частки у статутному капіталі приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" на користь третьої особи. Дане рішення було підписано ОСОБА_9 від імені ОСОБА_1 на підставі вищезгаданої довіреності.

Також, позивач вказує, що в подальшому третьою особою як засновником на основі прийнятого рішення №1) прийнято рішення №2, яким затверджено нову редакцію Статуту приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття"; звільнено директора підприємства- ОСОБА_12 та призначено нового директора - ОСОБА_10

На підставі вищевказаних документів, 16.01.2017 року Державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, приватний нотаріус Ужгородського міського, нотаріального округу Бисагою Юрієм Юрійовичем було незаконно змінено склад учасників приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (, адреса: 98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломонове, вул. Миру, буд. 2) та змінено директора даного підприємства, а саме здійснено . реєстраційну дію №100779- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; зміна керівника юридичної особи та дію №2007769 - Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників.

Позивач вказує, що вказаними діями, державним реєстратором було змінено склад учасників приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" з ОСОБА_1 (розмір частки в статутному капіталі 100%) на ОСОБА_4 (розмір частки у статутному капіталі 100%) та змінено директора Товариства з ОСОБА_12 на ОСОБА_10, що вважає спробою фізичного захоплення майна товариства групою невідомих осіб під керівництвом новопризначеного директора ОСОБА_10

Позивач наводить доводи що за даним фактом було відкрито кримінальне провадження №0000069 від 16.01.2017 року, що розслідується Ужгородським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області, в якому позивача-ОСОБА_1 визнана потерпілою. Користуючись правами, передбаченими ст. 55 КПК України, представник потерпілої дізнався, що в ході досудового розслідування за фактом даного правопорушення слідчим встановлено наступні факти: громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 не видавала ОСОБА_9 довіреність на відчуження належної їй частки у приватному сільськогосподарському підприємстві "Дари Закарпаття" та не уповноважувала її на вчинення яких-небудь дій щодо відчуження її корпоративних прав, підпис на довіреності №36AB1903377 від 19.02.2016 року виконаний не ОСОБА_1, тобто підроблений - це підтверджується висновком експерта №4/57 Закарпатського НДЕКЦМВС України 04.05.2017 року, нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 не посвідчувалася довіреність №36АВ1903377 від 19.02.2016 року, а реєстр №15Д-562 взагалі не належить цьому нотаріусу.

Позивач вказує, що група осіб, шахрайським методом, використовуючи підроблену довіреність, здійснила відчуження корпоративних прав у розмірі 100% Статутного капіталу приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" без відома, згоди та без дійсного волевиявлення власника даних корпоративних прав - ОСОБА_1, чим фактично позбавили останню права власності та порушено корпоративні права, за захистом яких позивач змушений звернутися до суду.

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати недійсним рішення №1 та укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (корпоративного права) від 14.01.17, у в'язку з тим, що від імені позивача діяла особа без належних повноважень на представництво прав позивача, у зв'язку з чим вважає, що підлягає визнанню і недійсним рішення №2, прийняте ОСОБА_4 як власником частки у статуті підприємства, оскільки перехід права власності на вказану частку як і рішення власника про вихід зі складу підприємства є недійсними (рішення №1). Таким чином, позивач вказує, що підлягають скасуванню й реєстраційні дії, вчинені державним реєстратором на внесення змін до установчих документів та відомостей щодо керівника приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" .

Відповідач, у поданих 06.11.17 відзивах проти заявлених позовних вимог заперечує, зокрема правові підстави, наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог, а також те, що нібито ОСОБА_1 не підписувала довіреності від 19 лютого 2016 року, у зв'язку з чим вважає, що всі документи, що укладені на підставі оскаржуваної довіреності є незаконними.

Відповідач зазначає, що долучена позивачем копія почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження не є належним доказом в господарському процесі. Згідно ст. 32 ГП Кодексу України, оскільки висновок судової почеркознавчої експертизи, призначеної при розгляді кримінальної справи, не має для господарського судочинства значення експертного висновку в розумінні статті 32, 41-42 ГПК України, оскільки почеркознавча експертиза згідно ст. ст. 41-42 ГПК України призначається на підставі ухвали господарського суду.

Відповідач наголошує, що слідство у кримінальному провадженні №0000069 від 16 січня 2017 року ще триває, жодних постанов чи вироків не винесено, а згідно до ч.3 ст. 35 Господарського кодексу України для господарського суду обов'язковим є вирок у кримінальній справі, а не висновки експертизи, проведеної в рамках кримінального розслідування.

Також, відповідач вважає, що подана позивачем копія експертизи, що була проведена в межах кримінального провадження позбавило можливість відповідача заявити свої запитання до експерта та мати гарантії дотримання порядку відібрання експериментальних зразків підпису позивача, у зв'язку з чим відповідач в межах господарського процесу заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідач вказує, що у долученій позивачем копії почеркознавчої експертизи вказано, що експериментальні зразки підпису посвідченні нотаріусом, а не відібрані органом, який призначив експертизу. Крім того, в порушення вимог проведення судової почеркознавчої експертизи вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (позивача) при проведенні експертизи дотримані не були, а в матеріалах справи відсутня інформація по те, що експерту навіть в межах кримінального провадження надано для проведення експертизи оригінал оскаржуваного доручення. Експерт провів дослідження лише на підставі умовно-вільних та експериментальних зразках почерку, що є грубим порушенням інструкції. Крім того, експериментальні зразки почерку відбиралися з порушенням вимог інструкції (до матеріалів було надано нотаріально завіренні взірці підпису ОСОБА_1).

Відповідач наводить доводи, що оскільки позивач не з'явилася в судове засідання для дачі експериментальних взірців підпису, не надала належну кількість вільних зразків підпису, - висновок експертизи, проведений в межах кримінальної справи, не може бути належним доказом в межах господарського процесу.

У зв'язку з чим, відповідач стверджує, що оскільки позивачем не надано оригіналів документів, якими обґрунтовує свій позов, позивач в судове засідання для дачі взірців підписів для проведення почеркознавчої експертизи, а копія висновку почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження не є належним доказом у господарському процесі, то у позивача відсутня правова підстава для оскарження правомірності доручення та правочинів, вчинених на його підставі, а у суду підстави для задоволення позову.

Третя особа письмових пояснень по суті позовних не подала.

.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

14.01.17 від імені власника частки (позивача) між ОСОБА_9 та третьою особою укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (далі - ПСГП "Дари Закарпаття") на підставі довіреності №36АВ 1903377 від 09.02.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за №15Д-562, виданої нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15, яку позивач вважає недійсною, оскільки така не відповідає вимогам чинного законодавства, а дії направлені на підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства були вчинені особою за відсутності повноважень на їх вчинення, тобто у продавця не було дійсного волевиявлення на відчуження своїх корпоративних прав, що також є підставою для визнання договору недійсним.

Також, 14.01.2017 року на підставі вищенаведеної довіреності ОСОБА_9 від імені засновника (позивача) прийнято рішення №1 про вихід та припинення участі позивача - ОСОБА_1 зі складу ПСГП "Дари Закарпаття" та передачу у повному обсязі (відступлення/відчуження) належної позивачу частки у статутному капіталі приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" на користь ОСОБА_4 (третьої особи).

В подальшому на основі рішення №1 ОСОБА_4 як засновником ПСГП "Дари Закарпаття" 14.01.2017 року прийнято рішення №2, яким затверджено нову редакцію ПСГП "Дари Закарпаття", звільнено з 14.01.2017 року директора ПСГП "Дари Закарпаття"- ОСОБА_12, призначено з 15.01.2017 року директором ПСГП "Дари Закарпаття" громадянина України ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Позивач вказує, що вказані рішення підлягають визнанню недійсними, оскільки перехід права власності на частку в статутному капіталі підприємства, як і рішення власника про вихід зі складу підприємства, а також відчуження частки, були прийняті представником - ОСОБА_9 від імені засновника підприємства на основі довіреності, дійсність якої позивач заперечує, відтак вказані рішення були прийняті за відсутності повноважень на вчинення вказаний дій.

Спірні правовідносини виникли між позивачем, який був учасником ПСГП "Дари Закарпаття" та володів 100% статутного капіталу товариства та відповідачем, у зв'язку з тим, що приймаючи рішення №1 від 14.01.17, а також при укладенні договору купівлі-продажу частки від 14.01.17 від імені позивача діяла особа без повноважень, а документ, на який вказана особа посилалась як на такий, що посвідчує повноваження на представництво прав позивача є підробним, що встановлено, зокрема в рамках проведеної експертиз в межах кримінального провадження.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Згідно ст. 33 ГК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, на підтвердження відсутності повноважень гр.ОСОБА_9 на представництво прав та інтересів позивача позивачем надано ряд доказів, які в сукупності становлять засоби доказування позовних вимог та на підставі яких судом здійснено оцінку та аналіз обставин у справі для встановлення об'єктивної істини у справі та вирішення спору по суті.

В матеріалах справи міститься копія довіреності №36АВ 1903377 від 19.02.2016 року, яка зареєстрована в реєстрі за №15Д-562, видана нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15, згідно якої гр. Російської Федерації ОСОБА_1 уповноважила якої гр. Російської Федерації ОСОБА_9 бути представником, зокрема у ПСГП "Дари Закарпаття" щодо питань, пов'язаних з управлінням чим товариством (продаж, дарування чи іншого відчуження), виходом з товариства, а також будь-якої форми уступки частки позивача у вказаному товаристві.

Однак, 07.02.17 позивачем надано нотаріально засвідчену заяву про те, що вказану довіреність вона не видавала, в м.Вороніж ніколи не була.

Згідно Листа сектору Інтерполу та Європолу ГУ НП України в Закарпатській області №664/106/13-2017 від 23.06.2017 року направлено відповідь правоохоронних органів Російської федерації щодо результатів перевірки документу та нотаріальної дії на представництво ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, в якому повідомлено про те, що нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 довіреність №36АВ1903377 від 19.02.2016 року не посвідчувалася, а реєстр №15Д-562 взагалі не належить цьому нотаріусу. Також, встановлено, що нотаріальний бланк 36АВ1903377, на якому надрукована вказана довіреність видавався нотаріусу нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_20 та був використаний 16.07.16 для видачі Свідоцтва про право на спадщину.

Згідно листа Федеральної нотаріальної палати №4967/06-06 від 13.11.17, за перевіркою нотаріальних дій Єдиної інформаційної системи нотаріату, оператором якої є Федеральна нотаріальна палата, відсутні відомості про посвідчення вказаної довіреності будь-ким з нотаріусів, бланк на якому здійснена довіреність був виданий іншому нотаріусу, відомості щодо його використання в ЄІС відсутні. Також, у вказаному листі зазначається, що нотаріус нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 є діючим нотаріусом, і як вона повідомила, вказану довіреність не посвідчувала.

Відомості про довіреність видану на території Російської Федерації містяться в реєстрі нотаріальних дій, який в силу статті 34.2 Основ законодавства Російської Федерації про нотаріат (далі - Основи законодавства про нотаріат) є частиною Єдиної інформаційної системи нотаріату (далі також - ЄІС).

Відповідно до статті 34.3 Основ законодавства про нотаріат нотаріуси зобов'язані вносити відомості про вчинення нотаріальних дій (в тому числі з 1 липня 2014 року про посвідчення довіреностей) при їх реєстрації в реєстрі нотаріальних дій ЄІС.

Як вбачається з відомостей Сервісу перевірки довіреностей Російської Федерації довіреність від 19.02.2016 36 АВ 1903377 не знайдена, з чого випливає, що така не відповідає вимогам іноземного права, а отже і не могла слугувати підставою для вчинення певних дій (скріншот з Сервісу наявний в матеріалах справи).

Також, за інформацією з веб-сайту http://reestr-dover.ru, що є офіційним сервісом Федеральної нотаріальної палати Російської Федерації, на основі введених даних (дата створення 19.02.16, 15Д-562, нотаріус - ОСОБА_15, довіритель - ОСОБА_1), документ - довіреність від 19.02.2016 36 AB 1903377 не знайдена.

Водночас, за фактом фізичного захоплення ПСГП "Дари Закарпаття" було відкрито кримінальне провадження №0000069 від 16.01.2017 року, що розслідується Ужгородським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнана потерпілою.

В межах даного кримінального провадження, яке розслідується Ужгородським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області проведено почеркознавчу експертизу, за результатами якої складено висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України ОСОБА_16 від 04.05.2017 №4/57. На вирішення судової експертизи поставлено питання: чи виконані рукописні записи «ОСОБА_1» та «Підпис» на документі « 36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ» громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешк.АДРЕСА_4?

Згідно вказаного висновку встановлено, що рукописні записи і підпис від імені ОСОБА_1 у довіреності 36 АВ 1903377 від 19.02.2016 виконані не ОСОБА_1.

Також, в матеріалах справи наявний висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України Шкрюба С.М. від 08.11.17 №4/304, складений на виконання постанови від 10.10.17 про призначення судової технічної експертизи документів, винесеної старшим слідчим Яворським І.М., у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.17 №0000069 .

На вирішення судової експертизи поставлено наступні питання: чи виконано бланк документа бланк документа « 36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ» типографським способом, якщо ні то яким саме? Яким способом нанесений відтиск печатки круглої форми з написами по колу «НОТАРИУС ОСОБА_15» наявний в нижній правій частині бланку документа « 36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ»? чи є на бланку документу « 36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ» сліди внесення в первинний зміст? Яка послідовність нанесення відбитку печатки, рукописного тексту та друкованого тексту на даному документі?

За результатами проведеного експертного дослідження експерт дійшов наступних висновків: бланк документа «36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ» виготовлений струминним способом друку, який не застосовується в умовах поліграфічного підприємства при виготовленні дійсних бланків документів; відбиток печатки нотаріуса на даному документі на експертизу документі, нанесений штемпельною фарбою за допомогою мастичного кліше; слідів внесення змін в первинний зміст наданого на експертизу документа не виявлено; у документі « 36 AB 1903377 ДОВЕРЕННОСТЬ» спочатку було нанесено відбиток печатки нотаріуса, а потім друкований текст, після чого виконаний рукописний текст.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.2.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. зазначено, що якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

При цьому, суд констатує, що оригінал довіреності 36 AB 1903377 від 19.02.2016 судом не досліджувався, оскільки такий долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000069 від 16.01.2017 року, яке розслідується Ужгородським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області.

Відповідачем 31.10.17 подано клопотання про призначення судової експертизи, в якому просить суд призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої просить поставити питання: чи виконані рукописні записи та підпис від імені ОСОБА_1 у довіреності на бланку 36 AB 1903377 від 19.02.16? Чи виконано рукописний текст у документі довіреності на бланку 36 AB 1903377 від 19.02.16 навмисно зміненим почерком? Також, у вказаному клопотання відповідач просив суд забезпечити особисту явку позивача для дачі експериментальних зразків для проведення експертизи.

Однак, представником позивачем на підтвердження неможливості особистої участі у судовому засідання особи позивача подано копію медичної довідки медико-соціальної експертизи серії МСЭ-2016 №2003103 від 13.11.2017, згідно якої позивачу присвоєно третю групу інвалідності.

Пунктом 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Представником позивача, адвокатом Штефанюком І.М., подано до Господарського суду Закарпатської області висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України ОСОБА_16 від 04.05.2017 №4/57, за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000069 від 16.01.2017, яке розслідується Ужгородським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області.

Згідно з вказаного висновку встановлено, що рукописні записи і підпис від імені ОСОБА_1 у довіреності АВ 1903377 від 19.02.2016 виконані не ОСОБА_1.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом в сукупності з іншими доказами по справі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд не вбачає взаємної суперечливості у поданих доказах, а також звертає увагу на те, що припущення учасника судового процесу не можуть бути підставою для призначення та проведення судової експертизи. Суду належним чином не доведено наявність підстав вважати, що судова експертиза може забезпечити встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, а висновок експерта складений за результатами такої судової експертизи не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому суд констатує, що висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України ОСОБА_16 містить відповіді на питання, які виникли при розгляді даного спору, що розглядається господарським судом, відтак оцінюється судом на рівні з іншими.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі експертизи.

Щодо наданих відповідачем доводів в заперечення належності наданих зразків для почеркознавчої експертизи , що була проведена у рамках кримінального провадження № 0000069 від 16.01.17 та належності висновку експерта від 04.05.2017 №4/57 суд зазначає наступне.

Для проведення почеркознавчої експертизи належності підпису на довіреності у рамках кримінального провадження № 0000069 від 16.01.17 надано зразки підпису ОСОБА_1, посвідчені нотаріально та надіслані на адресу органу досудового розслідування.

Пунктом 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Мін'юсту України від 08.10.98 №53/5 для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Згідно з п. 1.4. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). повинен(на) пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати прізвище, ім'я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом.

Згідно п.3.5 Інструкції коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Абзацом 3 п. 1.10. цієї Інструкції передбачено, що якщо з певних причин виконати будь-які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи (залучення експерта). Відтак положеннями Інструкції передбачено, що почеркознавча експертиза може бути проведена тільки за наявними зразками почерку або підписів, якщо відсутня можливість відібрання додаткових зразків.

В даній справі вказане обумовлено станом здоров'я позивача, оскільки така перебувала на території Російської Федерації на лікуванні, у зв'язку з чим ні експерти ні слідчий в рамках проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000069 не мали можливості відібрати вільні зразки.

Враховуючи вищенаведене, подані позивачем докази та заперечення позивача у спростування доводів відповідача суд констатує, що відповідачем належним чином не доведено та не подано жодного доказу у підтвердження своїх доводів, міркувань та заперечень щодо наданих позивачем доказів, якими підтверджуються обставини справи та встановлені судом юридичні факти, зокрема щодо відсутності повноважень ОСОБА_9 за виданою довіреністю АВ 1903377 від 19.02.2016 та відсутністю волевиявлення позивача на вчинення будь-яких дій щодо частки в статутному капіталі відповідача, зокрема щодо відчуження за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) від 14.01.17 та при прийнятті рішення №1 від 14.01.17.

Так, 14.01.17 на підставі Довіреності №36АВ 1903377 від 19.02.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за №15Д-562, виданої нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 гр.ОСОБА_9 від імені власника частки (позивача) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) ПСГП "Дари Закарпаття".

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну І грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин. має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, враховуючи встановлені та підтверджені матеріалами справи обставини спору, оскільки довіреність, на підставі якої діяла ОСОБА_9 позивачем не видавалась, тобто в момент підписання ОСОБА_9 не мала відповідних повноважень на підписання вказаного правочину, відтак вказаний не відповідає вимогам чинного законодавства, дії направлені на підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства були вчинені особою за відсутності повноважень на їх вчинення.

Суд констатує, що у продавця не було дійсного волевиявлення на відчуження своїх корпоративних прав, що також є підставою для визнання договору недійсним.

З огляду на наведене, вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) ПСГП "Дари Закарпаття" від 14.01.2017 року, укладеного між гр. ОСОБА_9, яка діяла від імені ОСОБА_1, м.Москва, Російська Федерація та ОСОБА_4 підлягає задоволенню повністю.

Аналізуючи обставини справи та доводи сторін щодо правомочності прийнятих рішень №1 та №2 від 14.01.17 суд, враховуючи подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Часинами 1 ст.113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Як передбачено ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Право позивача на його участь в управлінні підприємством за змістом ст. 167 ГК України є складовою частиною його корпоративних прав як особи, частка якої визначається у статутному капіталі підприємства (ст. 145 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 72 Господарського кодексу України підприємства в Україні здійснюють свою діяльність відповідно до вимог статей 62-71 цього Кодексу, якщо інше щодо підприємств окремих видів не передбачено цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Часинами 1 та 2 ст.65 Господарського кодексу України визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема частиною третьою статті 247 ЦК України

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2017 року ОСОБА_9 як представником засновника ОСОБА_1, що володіє часткою у розмірі 100% прийнято рішення №1 про вихід ОСОБА_1 зі складу підприємства та відчуження частки у вказаному підприємстві третій особі. Вказане рішення було прийнято від імені позивача на підставі довіреності 36 АВ1903377 від 19.02.17, дійсність якої позивачем заперечується.

Як встановлено судом, підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем, ОСОБА_9 діяла на підставі довіреності, яка позивачем не видавалася, відтак вказана особа не мала необхідних повноважень на участь від імені засновника на загальних зборах товариства.

З огляду на наведене, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази належності повноважень ОСОБА_9 діяти від імені позивача при прийнятті рішення №1 від 14.01.17 та при укладенні купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права ) ПСГП "Дари Закарпаття" від 14.01.17 згідно Довіреності №36АВ 1903377 від 19.02.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за №15Д-562, виданою нотаріусом нотаріального округу міста Вороніж Російської Федерації ОСОБА_15 гр. Російської Федерації. Судом в ході розгляду справи не встановлено факту, у підтвердження волевиявлення позивача щодо передачі ОСОБА_9 повноважень на представництво її прав та інтересів за вказаною довіреністю. У зв'язку з встановленими обставинами у справі щодо недійсності прийнятого рішення №1 від 14.01.17, рішення №2 від 14.01.17 прийняте ОСОБА_4 як засновником підприємства, незаконність переходу права на частку в статутному капіталі якого визнано у даній справі, відтак вказане підлягає визнанню недійсним.

З огляду на наведене, позивачем доведено наявність порушеного суб'єктивного корпоративного права та охоронюваного законом інтересу, який йому належать та відповідно підлягають захисту у судовому порядку. Доводи та заперечення відповідача відхиляються судом, оскільки не доведені в установленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір, який пов'язаний з порушенням корпоративних прав позивача вимога щодо скасування державної реєстрації змін, внесених до установчих документів є похідною позовною вимогою, відтак підлягає розгляду в межах вирішення корпоративного спору по суті.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» - державна реєстрація та інші і реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що рішення засновників №1 та №2 від 14.01.17 прийняті, а договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) від 14.01.17 вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства, чим порушено права та законні інтереси позивача, то вказані обставини є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (реєстраційна дія №2007769 від 16.01.2017 року) та змін до відомостей про приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме про зміну керівника підприємства (реєстраційна дія №1007769 від 16.01.17).

За приписами ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Отже, беручи у сукупності наведені обставини, позовні вимоги позивача належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Натомість, відповідачем не наведено обґрунтовані та вмотивовані доводи, а також не подані належні та допустимі докази у спростування позовних вимог позивача. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю особистої участі третьої особи у судовому засіданні, з огляду строк розгляду спору, встановлений ст.69 ГПК України та те, що вказана особа була належним чином повідомлена про розгляд справи.

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання недійсними рішень №1 та №2 засновників приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", с.Соломонове, Ужгородський район, Закарпатська область від 14.01.17, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" від 14.01.2017 року, а також скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття" (реєстраційна дія №2007769 від 16.01.2017 року) та змін до відомостей про приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме про зміну керівника підприємства (реєстраційна дія №1007769 від 16.01.17) (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.10.17). належить задоволити повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати у сумі 7200,00 грн., в т.ч. 6400,00 грн. -судового збору за подання позовної заяви та суми 800,00 грн. - за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 35, 41, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити повністю.

Визнати недійсними рішення №1 та №2 засновників приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", (98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Соломонове, вул.Миру, 2, код ЄДРЮОФОП та ГФ32270114 ) від 14.01.17 з моменту їх прийняття.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративного права) приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", (98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Соломонове, вул.Миру, 2, код ЄДРЮОФОП та ГФ32270114 ) від 14.01.2017 року, укладений між гр. ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_4, яка діяла від імені ОСОБА_1, (АДРЕСА_4) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_5, ід.код.НОМЕР_4).

Скасувати рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", (98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Соломонове, вул.Миру, 2, код ЄДРЮОФОП та ГФ32270114), реєстраційна дія №2007769 від 16.01.2017 року.

Скасувати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", (98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Соломонове, вул.Миру, 2, код ЄДРЮОФОП та ГФ32270114), що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме про зміну керівника товариства, 1007769 від 16.01.2017 року.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Дари Закарпаття", (98460, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Соломонове, вул.Миру, 2, код ЄДРЮОФОП та ГФ32270114), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4 суму 7200,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.11.17.

Суддя О.В. Васьковський