РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017Справа №910/18106/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янські традиції»

про стягнення 1 500 000 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Тума О.В. - по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Інтеграл-банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янскі традиції» про стягнення 1 500 000 грн.

Ухвалою від 23.10.2017р. порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 13.11.2017р.

Представник відповідача у судове засідання 23.10.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представником позивача у судовому засіданні було надано усні пояснення по суті спору, згідно яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Ухвалою від 13.11.2017р. розгляд справи було відкладено на 27.11.2017р.

27.11.2017р. представником позивача було подано додаткові письмові пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 27.11.2017р. представником позивача було надано усні пояснення по справі, згідно змісту яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 27.11.2017р. також не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, незважаючи на те, що відповідач під час розгляду спору так і не скористався всіма правами, що передбачені чинним процесуальним законодавством, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами в судовому засіданні 27.11.2017р. згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 27.11.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2010р. між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл-Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слов'янські Традиції» (позичальник) було укладено кредитний договір №881, відповідно до п.1.1 якого банк відкриває позичальнику відкличну кредитну лінію заборгованістю по позичковому рахунку не більше 1 000 000 грн. строком по 12.09.2013р. та із щомісячним зменшенням ліміту, починаючи з січня 2011р. на суму 30 303 грн. зі сплатою 22% річних, а позичальник зобов'язується використати отримані в рамках кредитної лінії кошти (кредит) відповідно до умов договору, вчасно їх повернути та сплатити проценти й інші платежі, які передбачені договором.

Згідно п.1.2 договору №881 від 14.09.2010р. мета кредиту - витрати, пов'язані з відкриттям розважального комплексу в м. Києві.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором банк приймає в заставу рухоме майно, що належить майновому поручителю Товариству з обмеженою відповідальністю «Ігротехніка» (п.2.2 договору №881 від 14.09.2010р.).

Пунктом 3.2 договору №881 від 14.09.2010р. передбачено обов'язок банку щомісячно, в останній робочий день місяця нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 01 числа поточного місяця (або з надання кредитних коштів) по 30 (31) число поточного місяця (або по дату остаточного повернення кредитних коштів) на суму фактичного залишку заборгованості позичальника. Проценти за користування кредитом нараховуються до дати повного погашення позичальником всієї суми заборгованості за кредитом.

Згідно п.п.4.1, 4.2 договору №881 від 14.09.2010р. позичальник зобов'язується: використати кредитні кошти на зазначену у п.1.2 договору мету і забезпечити їх повернення, сплату нарахованих процентів та інших виплат відповідно до умов договору; з 01 по 05 число кожного місяця забезпечити сплату процентів за минулий місяць, нарахованих банком згідно з п.3.2 договору на рахунок № в Публічному акціонерному товаристві «Інтеграл-Банк», код банку 320735. Останній платіж на погашення процентів здійснити разом з остаточним погашенням кредиту. Сплата процентів починається з жовтня місяця 2010р. У п.4.1 договору контрагентами погоджено графік зменшення кредитної заборгованості.

Строк дії цього договору встановлюється: початок дії договору - з дня отримання позичальником грошових коштів (кредиту), кінець дії - момент зарахування всієї суми заборгованості, включаючи проценти, неустойку і збитки, на розрахунок банку (п.8.9 договору №881 від 14.09.2010р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №881 від 14.09.2010р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм статей 1054-10571 Цивільного кодексу України, а в частині, що не суперечить вказаним нормам та умовам договору, регулюється ст.1046-1053 Цивільного кодексу України.

Додатковими угодами №1 від 26.11.2010р., №2 від 31.01.2011р., №3 від 07.02.2011р., №4 від 10.03.2011р., №5 від 05.04.2011р., №6 від 21.04.2011р., №7 від 09.06.2011р., №8 від 09.08.2011р., №9 від 10.10.2011р., №10 від 27.07.2012р., №11 від 19.10.2012р., №12 від 28.02.2013р., №13 від 05.03.2013р., №14 від 08.05.2013р. до договору №881 від 14.09.2010р. вносились зміни.

Зокрема, у додатковій угоді №3 від 07.02.2011р. сторонами погоджено викладення предмету договору наступним чином: банк відкриває позичальнику відкличну кредитну лінію заборгованістю по позичковому рахунку не більше 4 296 000 000 грн. строком по 12.09.2013р. та із щомісячним зменшенням ліміту, починаючи з січня 2011р., на суму 30 303 грн. зі сплатою 22% річних, а позичальник зобов'язується використати отримані в рамках кредитної лінії кошти (кредит) відповідно до умов договору, вчасно їх повернути та сплатити проценти й інші платежі, які передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №881 від 14.09.2010р. Публічним акціонерним товариством «Інтеграл-Банк» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Слов'янські Традиції» кредитні кошти на загальну суму 3 400 000 грн. Вказані обставини підтверджуються представленими до матеріалів справи меморіальними ордерами.

Одночасно, за період користування позичальником кредитними коштами позивачем у відповідності до умов договору нараховувались проценти за користування кредитними коштами.

Наразі, за твердженнями позивача, відповідачем умов договору №881 від 14.09.2010р. належним чином виконано не було, кредитні кошти на рахунок банку не повернуто, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплачено, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янські Традиції» утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 3267888 грн. та за процентами за користування кредитом в розмірі 3226843,91 грн., що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом про стягнення заборгованості в сумі 1500 000 грн.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін

В силу норм ч.2 ст.1069 Цивільного кодексу України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування.

Отже, виходячи з умов договору №881 від 14.09.2010р. та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що строк повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, кредитні кошти Товариством з обмеженою відповідальністю «Слов'янські Традиції, на рахунок банку не повернуто, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплачено, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янські Традиції» утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 3267888 грн. та процентами за користування кредитом в розмірі 3226843,91 грн.

Наразі, з приводу заявленої до стягнення суми заборгованості суд зазначає, що за приписами чинного господарського процесуального законодавства, суд при вирішенні спору по суті обмежений предметом та підставами позовних вимог, що визначені позивачем та не може спонукати до їх уточнення.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання в повному обсязі своїх обов'язків за договором №881 від 14.09.2010р. в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янскі традиції» про стягнення 1 500 000 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами.

Судовий збір згідно з приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янскі традиції» (01032, м.Київ, бул.Тараса Шевченка, будинок 38/40, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» Андронова Олега Борисовича (03057, м.Київ, проспект Перемоги, будинок 52/2, ) заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в розмірі 1 500 000грн. та судовий збір в сумі 22 500 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

04.12.2017 р.

Суддя О.М. Спичак