КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. Справа№ 910/12271/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Соколова В.П. - представник за довіреністю від 01.11.2017 року;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року

у справі № 910/12271/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 13 404, 98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з відповідача 13 404,98 грн. збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року позов Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем було наведено обґрунтований, детальний розрахунок суми позовних вимог у позовній заяві. Також апелянт вказав на те, що всі необхідні документи для перевірки наданих розрахунків позивачем або для проведення власного розрахунку судом були додані до позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" по справі № 910/12271/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом було надано клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним, оскільки отримав повний текст ухвали лише 10.10.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 року поновлено приватному акціонерному товариству "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф. та призначено до розгляду на 21.11.2017 року.

У судове засідання 21.11.2017 року представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.11.2017 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Суд першої інстанції залишаючи без розгляду позовну заяву, виходив з того, що без дослідження витребуваного ухвалою обґрунтованого розрахунку останній позбавлений можливості встановити обставини справи; визначення ціни в інший спосіб буде припущенням; Господарський суд міста Києва не може самостійно встановити за якою ціною позивачем було розраховано збитки, та вирішити питання щодо встановлення обставин, які необхідні для вирішення спору по суті з прийняттям рішення відповідно до статті 82 ГПК України.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 р. та 12.09.2017 р. позивача було зобов'язано, зокрема, про таке:

- направити у судове засідання своїх повноважних представників, повноваження яких повинні бути оформлені відповідно до приписів статті 28 ГПК України; документи на підтвердження повноважень таких представників подати суду;

- подати власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору;

- подати на підтвердження їх статусу юридичних осіб і повних найменувань оригінал та належним чином засвідчені копії статутів (положення); для фізичних осіб-підприємців подати копію паспорта чи інформацію про дату народження; довідки про рахунки, відкриті в банківських установах або органах Державної казначейської служби України;

- документи подавати суду в оригіналі для огляду та належним чином засвідчених копіях для долучення до матеріалів справи з урахуванням приписів статті 36 ГПК України і пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55;

- письмові пояснення та документи завчасно надсилати на адресу суду поштою або подавати через відділ діловодства суду з супровідним листом з обов'язковим описом додатків у прошитому вигляді;

- у разі відсутності витребуваних судом доказів або неможливості їх подання надати обґрунтовані письмові пояснення з цього приводу;

- надати пояснення та нормативне обґрунтування вимог, які інформації чи листування проводились між сторонами з заявленого предмету спору;

- надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні;

- виконати вимоги ухвали про порушення провадження у справі;

- надати письмові пояснення на заперечення відповідача, документально підтвердивши викладені обставини;

- надати обґрунтований розрахунок збитків, уточнивши по якій ціні було здійснено нарахування.

Однак, як вказав суд першої інстанції, позивачем вимоги ухвал суду від 31.07.2017 р. та 12.09.2017 р. виконано не було, витребуваних судом документів не надано.

Враховуючи вищевикладене вище, суд першої інстанції зазначив, що позбавлений можливості розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в порядку статті 75 ГПК України, оскільки позивачем не надано витребуваних судом документів, що ускладнює вирішення спору по суті, а тому залишив позовну заяву без розгляду.

Водночас, колегія суддів розглянувши матеріали справи зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами (Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року суд зобов'язав позивача подати власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; на підтвердження їх статусу юридичних осіб і повних найменувань оригінал та належним чином засвідчені копії статутів (положення); для фізичних осіб-підприємців подати копію паспорта чи інформацію про дату народження; довідки про рахунки, відкриті в банківських установах або органах Державної казначейської служби України; надати пояснення та нормативне обґрунтування вимог, які інформації чи листування проводились між сторонами з заявленого предмету спору; надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні.

28.08.2017 р. від позивача надійшло клопотання, в якому останній на виконання ухвали суду від 31.07.2017 р. повідомив суд першої інстанції про те, що станом на 21.08.2017 р. в провадженні інших господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, не має справи із спору між тими ж сторонами. про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору; вказав, що всі наявні у позивача оригінали документів були направлені суду разом з позовною заявою; стосовно явки представника позивача зазначив, у останнього існує певні перешкоди для явки у призначений час, а саме знаходження м. Маріуполя на території, по якій проходить дорога між містами зони проведення антитерористичної операції, що є небезпечним для життя та здоров'я представника та економічні труднощі ПрАТ «ММК ім. Ілліча», у зв'яжу з чим просив суд першої інстанції судове засідання провести без участі представника позивача.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 р. було зобов'язано позивача надати письмові пояснення на заперечення відповідача, документально підтвердивши викладені обставини; надати обґрунтований розрахунок збитків, уточнивши по якій ціні було здійснено нарахування.

Проте, позивач пояснення на заперечення відповідача та обґрунтований розрахунок збитків в суді першої інстанції не подав.

Однак, колегією суддів встановлено, що подаючи до суду першої інстанції позовну заяву, позивачем на сторінці 3 позовної заяви було наведено розрахунок суми втраченого вантажу з зазначенням вихідних даних, а саме позивачем було визначено фактичну вагу товару, вартість 1 тонни, кількість недостачі та вартість недостачі.

Крім того, позивач в клопотанні просив суд розглянути справу без його участі з зазначенням об'єктивних причин.

До того ж, до матеріалів справи на підтвердження факту втрати товару було надано суду, зокрема, комерційний акт № 463003/158/464 від 15.05.2017 р., накладні від 15.05.2017 р. та сертифікат якості на партію № 22965, а тому у суду першої інстанції було достатньо документів для здійснення власного розрахунку за наявними у справі документами.

Також, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції мав право надати оцінку наданим позивачем до позовної заяви доказам і при їх недостатності, розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, а не подання позивачем визначених ухвалами суду документів не може вважатися безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки вказані докази є підтвердженням певних обставин та мають бути досліджені під час вирішення даного господарського спору по суті з відповідною правовою оцінкою, тобто суд не позбавлений можливості вирішити спір по суті, виходячи з наявних матеріалів справи та фактичних доказів наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, зокрема, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для розгляду спору по суті.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року у справі № 910/12271/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/12271/17 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай