ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Справа № 916/1037/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А. (доповідач)
суддівКозир Т.П., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко"
на рішення та постановуГосподарського суду Одеської області від 06.06.2017 Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2017
у справі№ 916/1037/17
Господарського судуОдеської області
за позовомУправління капітального будівництва Одеської міської ради
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Грані"; 2. Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко"
третя особаЧайковська Ольга Володимирівна
провизнання недійсним договору
за участю представників:

позивача: Дементьєва О.В., дов. від 17.04.2017;

відповідача-1: Вербицький В.В., дог. від 24.11.2017;

відповідача-2: Огородник Т.Л., договір від 31.07.2017;

третя особа: повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 у справі №916/1037/17 (суддя - Лепеха Г.А.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 16.02.2010 між ТОВ "Грані" та ПАТ АБ "Порто-Франко", посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К. та зареєстрований у реєстрі за № 499.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Аленін О.Ю., судді - Величко Т.А., Жеков В.І.) рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 у справі №916/1037/17 залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, відповідач-2 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та додатковими поясненнями до неї, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник послався на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем-2, в порядку ст.1211 ГПК України, подано клопотання про зупинення виконання судових рішень у даній справі, проте колегія суддів Вищого господарського суду України відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки не знаходить підстав для його задоволення.

Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення, просить прийняті у даній справі судові рішення залишити без змін.

Третя особа надала пояснення на касаційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення, просить прийняті у даній справі судові рішення залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу від позивача не надходив, що не є перешкодою для суду касаційної інстанції переглянути в касаційному порядку оскаржувані судові рішення.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та ТОВ "Грані" (Сторона-2) 20.12.2006 укладено договір про співробітництво №116-06, предметом якого є співробітництво Сторін з реалізації програми з проектування та будівництва 2-о секційного 18-ти поверхового житлового будинку площею 12930,2 кв.м. з вбудовано-прибудованими приміщеннями площею 582,2 кв.м. й підземним паркінгом на 141 машино-місце, 6-8-10 поверховими офісними будовами площею 6316,52 кв.м., 5-поверхового паркінгу на 300 машино-місць за адресою м. Одеса, вул. Маршала Малиновського (в межах пров. Союзного та вул. Заводської) з інженерними мережами.

Згідно з розділом 3 договору, Сторона 1 забезпечує збір вихідних даних для проектування, розробку, узгодження, експертизу, затвердження проектно-кошторисної документації та отримання паспорта на проектування об'єкту, оформлює в установленому Законом порядку документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою, оформляє дозвіл на будівництво об'єкту, укладає договір підряду на будівництво об'єкта з ліцензованою будівельною організацією, веде технічний нагляд за будівництвом об'єкту, веде облік незавершеного будівництва об'єкту, здійснює взаєморозрахунки з виконавцями робіт по об'єкту після перерахування Стороною-2 грошових коштів на рахунок Сторони-1, забезпечує проведення авторського нагляду за будівництвом об'єкта, забезпечує виконання пуско-налагоджувальних робіт, забезпечує комплектацію об'єкту обладнанням і матеріалами, згідно ПКД, спільно із Стороною-2 організовує проведення робочої і державної комісій і бере участь в них, спільно із Стороною-2 після введення об'єкту в експлуатацію в установленому законом порядку, передає його на баланс експлуатуючої організації, після здачі об'єкту в експлуатацію та виконання сторонами п. 3.2.2. та п. 5.1. даного договору, Сторона-1 оформлює актом приймання-передачі та передає у власність Стороні-2 профінансований об'єкт, за виключенням житлових площ для відселення громадян із ветхих та аварійних житлових будинків, а також інших категорій громадян, відповідно до чинного законодавства України.

Сторона-2 організовує фінансування виготовлення проектно-кошторисної документації для будівництва об'єкту і будівництва об'єкту шляхом перерахування грошових коштів Стороні-1 в розмірі 100% від його вартості для взаєморозрахунків з виконавцями робіт по об'єкту, відповідно до фактичних витрат, підтверджених первинними документами, щомісяця перераховує на утримання сторони-1 2,5% від фактичної вартості будівництва об'єкту, за рахунок власних і залучених коштів здійснює відселення громадян, які проживають в будинках, що підлягають знесенню відповідно до чинного законодавства, здійснює фінансування будівництва інженерних комунікацій до об'єкта, відповідно до технічних умов відповідних служб міста та проектно-кошторисною документацією, спільно із Стороною-1 після введення об'єкту в експлуатацію в установленому законом порядку, передає об'єкт на баланс експлуатуючої організації, забезпечує замовлення і оплату за виготовлення технічного паспорта на об'єкт, зазначений в п.2.1 цього договору, в розмірі 100% від вартості витрат на його виготовлення, забезпечує оформлення правовстановлюючих документів на об'єкти фінансування.

Відповідно до п. 5.2 договору, жодна із Сторін не має права передавати свої права та обов'язки за договором іншим особам без письмової згоди іншої Сторони.

Згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору, всі суперечки, що виникають при виконанні цього договору і не врегульовані Сторонами, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Всі додатки, зміни і доповнення до цього договору оформляються письмово, вступають в силу з дати підписання сторонами і є невід'ємною частиною цього договору.

09.02.2007 між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та ТОВ "Грані" (Сторона-2) укладено додаткову угоду №1 до договору про співробітництво №116-06, відповідно до якої, у статті 3 "Обов'язки сторін" внесено наступні зміни: "п.п. 3.1.13 викласти в такій редакції: "після здачі об'єкту в експлуатацію і виконання Сторонами п.п.3.2.2. і п.5.1 цього договору Сторона-1 оформляє актом прийому-передачі і передає у власність Стороні-2 профінансований об'єкт", п.п. 3.2.9. викласти в наступній редакції: "Протягом двох місяців після отримання дозволу ДАБК на будівництво об'єкту перерахувати пайову участь замовника в розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси в сумі 3667167 гривень (без ПДВ) на рахунок Сторони-1. У зв'язку з великим обсягом відселення громадян з житлових будинків, що потрапляють під плями забудови об'єктів, Сторона-2 звільняється від передачі житла місту для відселення громадян з аварійного і старого житла (Протокол засідання комісії з визначення розміру пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м Одеси № 14 від 30.01.2007)".

Між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та ТОВ "Грані" (Сторона-2) 23.02.2007 укладено додаткову угоду №2 до договору про співробітництво №116-06, у відповідності до якої, статтю 3 "Обов'язки сторін" доповнено п.п. 3.2.10 такого змісту: "п.п. 3.2.10 погоджує із Стороною-1 порядок і терміни відселення громадян, які проживають в будинках, що підлягають знесенню (надання житла, розмір грошової компенсації)".

27.12.2007 між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та ТОВ "Грані" (Сторона-2) укладено додаткову угоду б/н до договору про співробітництво №116-06 в редакції додаткових угод №1 від 09.02.2007, №2 від 23.02.2007, у відповідності до якої, сторони внесли наступні зміни до договору: п.п. 3.1.13 статті 3 "обов'язки сторін" викласти в такій редакції: "після здачі об'єкту в експлуатацію і виконання Сторонами п. 3.2.2 та п. 5.1 цього договору Сторона-1 оформляє актом прийому-передачі і передає у власність Стороні-2 профінансований об'єкт за винятком частини об'єкту, яка складається з приміщень життєзабезпечення будинку (електрощитові , трансформаторна підстанція, насосна, бакова, тепловий пункт верхній і нижній, котельня, вентиляторні, ліфтові шахти, сміттєпровід) і житлових площ для відселення громадян відповідно до чинного законодавства України. Власником зазначених приміщень стає Сторона-1. Після оформлення права власності на окремі приміщення об'єкта право спільної часткової власності, яке випливає з даного договору, припиняється, і власники можуть розпоряджатися своєю часткою в створеному об'єкті на власний розсуд".

Пункт 5.2 ст. 5 "Особливі умови" викладено у наступній редакції: "жодна із сторін не має права без письмової згоди іншої сторони передавати свої права та обов'язки за договором іншим особам, відчужувати об'єкт або права на нього, передавати об'єкт або права на нього як внесок до статутного капіталу юридичної особи, передавати їх в спільну діяльність або іпотеку до остаточного виконання всіх зобов'язань за договором, введення об'єкту в експлуатацію і передачі його Стороні-2. Даний пункт не виключає можливість укладення сторонами договорів, спрямованих на відчуження майнових прав на окремі приміщення об'єкта, які стануть власністю Сторін або їх контрагентів після виконання всіх зобов'язань за цим договором".

05.10.2009 між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та ТОВ "Грані" (Сторона-2) укладено додаткову угоду №3 до договору про співробітництво №116-06 в редакції додаткових угод №1 від 09.02.2007, №2 від 23.02.2007, у відповідності до якої, Сторони погодили статтю 2 "предмет договору" викласти в такій редакції: "2.1. Предметом договору є співробітництво Сторін з реалізації програми по проектуванню і будівництву 2-х секційного 16-ти поверхового 140 квартирного житлового будинку загальною площею будівлі 20278,8 м2 з вбудовано-прибудованими громадськими і торговими приміщеннями загальною площею 9488,5 м2 та однорівневим підземним паркінгом на 50 машино-місць, 6-8-10- поверхового офісного будинку загальною площею 11419,7 м2 з підземним паркінгом на 50 машино-місць і 5-поверхової будівлі паркінгу на 230 машино-місць за адресою: м Одеса, вул. Маршала Малиновського (в межах пров. Союзного та вул. Заводської) з інженерними мережами (далі - об'єкт) у том числі: 1-а черга будівництва - 2-х секційний 16-ти поверховий 140 квартирний житловий будинок площею 20278,8 м2 з вбудовано-прибудованими громадськими і торговими приміщеннями площею 9488,5 м2 і однорівневим підземним паркінгом на 50 машино-місць; 2-а черга будівництва - 6-8-10- поверхового офісного будинку площею 11419,7 м2 з підземним паркінгом на 50 машино-місць і 5-поверхової будівлі паркінгу на 280 машино-місць".

В Статтю 3 "Обов'язки сторін" внесено наступні зміни: в п. 3.1.13 виключено слова "у власність", п.п. 3.2.2. викладено в наступній редакції: "3.2.2. Щомісячно до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, перераховує Стороні-1 кошти на її утримання в розмірі 1,5% від вартості виконаних будівельних робіт і витрат відповідно до наданих типових форм №КБ-3", п.п. 3.2.4. викласти в наступній редакції: "3.2.4. Здійснює будівництво інженерних мереж до об'єкта за рахунок власних коштів, відповідно до технічних умов відповідних служб міста і проектно-кошторисної документації", п.п. 3.2.9. викласти в наступній редакції: "3.2.9. у зв'язку з великим обсягом відселення громадян з житлових будинків, що потрапляють під пляму забудови об'єктів, з урахуванням раніше перерахованих коштів в розмірі 500,0 тис.грн, Сторона-2 звільняється від передачі житла місту для відселення громадян з аварійного та старого житла, а так само від пайової участі в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста".

Статтю 5 "Особливі умови" доповнено п. 5.5. наступного змісту: "5.5. Строки будівництва визначаються наступні: закінчення будівництва 1-ї черги 30.06.2011, початок будівництва 2-ї черги 01.10.2010, закінчення будівництвом 2-ї черги 30.06.2013".

16.02.2010 між АКБ "Порто-Франко" (Іпотекодержатель) та ТОВ "Грані" (Іпотекодавець та/або Боржник-1) укладено іпотечний договір, за умовами якого цей договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекадержателя за кредитним договором (відзивної реверсивної кредитної лінії) № 42/3-10 від 16.02.2010, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також усіх додаткових угод до неї, які можуть бути укладені в майбутньому (далі - кредитний договір 1), стосовно повернення Іпотекодержателю грошових коштів (далі - кредит) в сумі, передбаченій кредитним договором 1. Договором поруки № 15-12-09/2 від 15.12.2009, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем (майновим поручителем) (далі - договір поруки 1) та за кредитним договором № 1143/3-08 від 03.07.2008, а також усіх додаткових угод до нього, які укладені і які можуть бути укладені в майбутньому (далі - кредитний договір 2), укладеним між Іпотекодержателем та Боржником 2 (ТОВ "Транссистемс"), стосовно повернення Іпотекодержателю грошових коштів (далі - кредит) в сумі, передбаченим кредитним договором 2.

Предмет іпотеки за цим договором складається з всіх майнових прав Іпотекодавця, які існують на момент укладання цього договору, за виключенням узгоджених в письмовій формі з Іпотекодержаталем, а також виникнуть і будуть існувати у майбутньому на двохсекційний вісімнадцятиповерховий жилий будинок з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського (в межах провулка Союзного та вулиці Заводської) (далі за текстом - "об'єкт будівництва" та/або "Об'єкт" та/або "Предмет іпотеки"), з всіма приміщеннями, які входять до складу об'єкта будівництва (складовими частинами), який стане власністю Іпотекодавця після укладання цього договору, завершення будівництва та прийняття в експлуатацію. Будівництво об'єкта будівництва здійснюється на земельній ділянці загальною площею 13311 кв.м., а саме земельна ділянка площею 12213 кв.м. для подальшого проектування га будівництва двохсекційного вісімнадцятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом, 6-8-10-поверхової офісної будівлі та п'ятиповерхового паркінгу, земельна ділянка площею 1098 кв.м. для організації будівництва та благоустрою прилеглої території, яка знаходиться в користуванні Іпотекодавця на підставі договору суборенди землі, укладеного 31.08.2007 між Іпотекодавцем та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради, зареєстрованого в Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 35 від 21.09.2007. Будівництво об'єкта здійснюється на підставі: дозволу на виконання будівельних робіт № 544/07 від 21.12.2007, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю міста Одеси; рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 695 від 15.11.2006 "Про надання дозволу Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради на подальше проектування та будівництво двохсекційного вісімнадцятиповерхового жилого будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом, 6-8-10-поверхової офісної будівлі та п'ятиповерхового паркінгу за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, (в межах провулка Союзного та вулиці Заводської)", договору про співробітництво №116-06, укладеного між Іпотекодавцем та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради 20.12.2006, додатковою угодою № 1 до нього, укладеної 09.02.2007 та додатковою угодою № 2 до нього, укладеної 23.02.2007.

Право іпотеки за цим договором поширюється на об'єкт будівництва та всі його складові частини і після завершення будівництва, прийняття до експлуатації об'єкта будівництва, реєстрації права власності на об'єкт будівництва та його складові частини в Бюро технічної інвентаризації, а також оформлення права власності Іпотекодавця на об'єкт будівництва та його складові частини незалежно від внесення змін до цього договору, пов'язаними із завершенням будівництва.

Предмет іпотеки передається в іпотеку з невід'ємними приналежностями предмету іпотеки. Іпотека розповсюджується на всі невіддільні поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем, в період дії цього договору, всілякого роду поліпшення, реконструкції, зміні, доробки тощо, автоматично стають предметом іпотеки за цим договором, про що нотаріус робить відмітку на цьому договорі.

Предметом спору у даній справі є вимоги Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання договору іпотеки від 16.02.2010 № 499 недійсним з посиланням на договір про співробітництво від 20.12.2006 № 116-06, додаткові угоди до нього від 27.12.2007, 08.10.2009, з підстав його невідповідності ст. 203, 215 ЦК України, ч. 2, 3 ст. 5, ч. 2, 3 ст. 6 Закону України "Про іпотеку".

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з положень ЦК України, Законів України "Про іпотеку", "Про нотаріат", врахували положення Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" та, надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності, дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що взаємні права та обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

Положеннями частин 2, 3 ст.6 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майно, яке знаходиться у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків.

Відповідно до п. 98 Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", яка діяла на момент вчинення нотаріально дії, іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість. Іпотекодавцем за таким іпотечним договором може бути забудовник - особа, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб чи для передачі її у власність іншим особам, або особа, власністю якої стане ця нерухомість після завершення будівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про нотаріат", угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому.

Іпотечні договори, іпотекою за якими є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують майнові права на нерухомість (ч. 8 ст. 55 Закону України "Про нотаріат" в редакції чинній на момент нотаріального посвідчення спірних іпотечних договорів).

Таким чином, як вірно зазначають суди попередніх інстанцій, укладаючи договір іпотеки від 16.02.2010, ТОВ "Грані" повинно було надати докази на підтвердження наявності у товариства майнових прав на незавершене будівництво на момент укладення спірного іпотечного договору або набуття права власності в майбутньому на нерухоме майно, майнові права на яке передавалися за спірним іпотечним договором. Однак, із спірного іпотечного договору не вбачається, які документи були надані Іпотекодавцем - ТОВ "Грані" на підтвердження майнових прав на незавершене будівництво або набуття права власності на означене майно в майбутньому.

Господарські суди дослідили, що в іпотечному договорі лише зазначається, що будівництво об'єкта здійснюється на підставі: дозволу на виконання будівельних робіт № 544/07 від 21.12.2007, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю міста Одеси; рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 695 від 15.11.2006 "Про надання дозволу Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради на подальше проектування та будівництво двохсекційного вісімнадцятиповерхового жилого будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом, 6-8-10-поверхової офісної будівлі та п'ятиповерхового паркінгу за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, (в межах провулка Союзного та вулиці Заводської)", договору про співробітництво №116-06, укладеного між іпотекодавцем та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради 20.12.2006, додатковою угодою № 1 до нього, укладеної 09.02.2007 та додатковою угодою № 2 до нього, укладеної 23.02.2007.

Разом з цим, зазначені документи не підтверджують наявність у ТОВ "Грані" майнових прав на майно, що було передано в іпотеку як на момент укладення даного договору так й на майбутнє, про що з'ясовано судами під час розгляду справи.

Крім того, у відповідності до п. 5.2. статті 5 "Особливі умови" договору про співробітництво №116-06, з урахуванням додаткової угоди б/н від 27.12.2007, жодна із сторін не має права без письмової згоди іншої сторони передавати свої права та обов'язки за договором іншим особам, відчужувати об'єкт або права на нього, передавати об'єкт або права на нього як внесок до статутного капіталу юридичної особи, передавати їх в спільну діяльність або іпотеку до остаточного виконання всіх зобов'язань за договором, введення об'єкту в експлуатацію і передачі його Стороні-2.

Проте, як встановили суди першої та апеляційної інстанцій, з матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно було передано ТОВ "Грані" в іпотеку ПАТ АБ "Порто-Франко" без отримання згоди на таку передачу Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що при укладенні спірного іпотечного договору від 16.02.2010, його сторонами порушено вимоги ст. 5 Закону України "Про іпотеку", тобто, ТОВ "Грані" не було надано належних доказів на підтвердження як наявності у товариства майнових прав на незавершене будівництво на момент укладення спірного іпотечного договору, так і на набуття права власності в майбутньому на нерухоме майно, майнові права на яке передавалися за спірним іпотечним договором, а також, у порушення умов додаткової угоди б/н від 27.12.2007 до договору про співробітництво №116-06, спірне нерухоме майно було передано ТОВ "Грані" в іпотеку ПАТ АБ "Порто-Франко" без отримання згоди на таку передачу Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вищезазначені висновки як суду першої, так і суду апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог, зроблені з дотриманням вимог ст. 43, 47, 43 ГПК України щодо повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами з урахуванням визначених меж позовних вимог та правильного застосування законодавства під час розгляду справи.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ст. 1117 ГПК України).

В своїй касаційній скарзі відповідач-2 послався на те, що в межах справи №916/1262/17 Господарського суду Одеської області розглядався позов ПАТ АБ "Порто-Франко" до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ТОВ "Грані" про визнання додаткової угоди від 27.12.2007 до договору про співробітництво від 20.12.2006 №116-06 недійсною. Скаржник зазначає, що дана додаткова угода, яка взята до уваги судами попередніх інстанцій в межах даної справи, визнається недійсною в межах справи №916/1262/17.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу, що, як зазначає апеляційний господарський суд, в межах справи №916/1262/17 судами встановлено відсутність підстав для задоволення вищезазначеного позову і, як наслідок, відмовлено повністю в задоволенні позову ПАТ АБ "Порто-Франко" до Управління капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ "Грані" про визнання недійсною додаткової угоди від 27.12.2007 до договору про співробітництво від 20.12.2006 № 116-06 (рішення суду першої інстанції від 22.06.2017, постанова суду апеляційної інстанції від 06.09.2017).

В засіданні суду касаційної інстанції представник ПАТ АБ "Порто-Франко" послався на те, що судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувався п. 5.2 договору про співробітництво від 20.12.2006 № 116-06, однак, такі твердження є помилковими, оскільки суди в межах даної справи встановили, що згідно з п. 5.2 зазначеного договору, жодна із Сторін не має права передавати свої права та обов'язки за договором іншим особам без письмової згоди іншої Сторони. Даному пункту договору було надано відповідну оцінку як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій.

В частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Враховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі №916/1037/17 - без змін.

Головуючий суддя Л.А. ГОЛЬЦОВА

Судді Т.П. КОЗИР

С.Р. ШЕВЧУК