ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017р. Справа № 917/1792/17

за позовом Державного підприємства "Рава-Руський шпалопросочувальний завод", вул. Наливайка, 22, м. Рава-Руська, Жовківський район, Львівська область, 80316

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баковрад", вул. 60 років Жовтня, 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

про стягнення 27 799,98 грн.

Суддя Киричук О.А

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №15/11 від 15.11.2015

від відповідача: не з'явилися

Розглядається позов про стягнення 27 799,98 грн. заборгованості за договорами на виконання робіт № ПШ/РД/15-08 від 06.04.15 р., № ПШ/РД/15-09 від 06.04.15 р., у тому числі: 18 168,72 грн. основного боргу, 4170,41 грн. пені, 1128,59 грн. 3% річних та 4 332,27 грн. інфляційних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

21.11.17р. та 05.12.17р. позивач через канцелярію суду надав пояснення в обгрунтування позовних вимог (вх. № 14156 та 14769 відповідно).

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.17р. наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

В судові засідання 21.11.2017р. та 05.12.17р. відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, явку повноважного представника не забезпечив.

Судом враховано, що згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника відповідача у судове засідання 05.12.2017р. не унеможливлює розгляд справи № 917/1792/17, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою, неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

06 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баковрад» (надалі ТОВ «Баковрад», Відповідач), та Державним підприємством «Рава-Руський шпалопросочувальний (надалі ДП «Рава-Руський ШПЗ», Позивач) укладено Угоди №ПШ/РД/15-08 та №ПШ/РД/15-09 (надалі Угоди).

Умовами угод визначено, зокрема, наступне:

- п.1.1. У відповідності до договору укладеного між ДП "Рава-Руський шпалопросочувальний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Баковрад», де Товариство з обмеженою відповідальністю «Баковрад», являється Постачальником не просоченої лісопродукції, завозить на територію ДП «Рава-Руський ШПЗ», а «Виконавець» проводить роботу по вивантаженню, подвійному розпилюванню, сортуванню та завантаженню.

- п.2.1. Прийняття лісопродукції по кількості здійснюється в присутності представника Замовника та у відповідності до Інструкції "Про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку по кількості", затвердженої Постановою Держарбітражу СССР від 15.06.1965р. № П-6 із внесеними змінами, затвердженими Постановою Держарбітражу СССР від 14.11.1974р.№ 98 та по якості відповідно до Інструкції Про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку по якості" затвердженої Постановою Держарбітражу СССР від 25.04.1966р. № П-7 із внесеними змінами, затвердженими Постановою Держарбітражу СССР від 14.11.1974р. №98.

- п.2.2. При відвантажені складається двосторонній акт, який підписується представником "Замовника" та "Виконавця", що підтверджує кількість прийнятої лісопродукції Замовником.

- п.3.2. Оплата за надані послуги по цьому Договору проводиться ЗАМОВНИКОМ на протязі 1 (одного) банківського дня з дня виставлення ВИКОНАВЦЕМ рахунку-фактури до моменту завантаження лісопродукції. Факт надання послуг засвідчує акт виконаних робіт підписаний представниками сторін.

- п.3.3 Угоди №ПШ/РД/15-08. Сума угоди орієнтовно становить 143 775,00 грн.

- п.3.3 Угоди №ПШ/РД/15-09. Сума угоди орієнтовно становить 1 729 080,00 грн.

- п.4.1. "Замовник" здійснює самовивіз лісопродукції.

- п.5.2. "Замовник" за даною угодою несе наступну відповідальність: за порушення строків оплати, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач вказує, що на виконання умов угоди № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015, ДП «Рава-Руський ШПЗ» надало послуги по вивантаженню, сортуванню та завантаженню лісопродукції в кількості 17,878 м. куб., на що складені акти виконаних робіт: № 49 від 30.06.2015 на суму 14,38 грн., № 53 від 29.07.2015 на суму 638,77 грн., та № 50 від 31.07.2015 на суму 25,74 грн., що разом по актах виконаних робіт становить 678,89 грн.

Також, за твердженням позивача, на виконання умов угоди № ПШ/РД/15-09 від 06.04.2015, ДП «Рава-Руський ШПЗ» надало послуги по вивантаженню, подвійному розпиловуванню, сортуванню та завантаженню лісопродукції в кількості 46,45м. куб., на що складені акти виконаних робіт: № 1 від 29.07.2015 на суму 7027,92 грн., № 2 від 03.08.2015 на суму 38,10 грн., № 3 від 04.08.2015 на суму 1798,08 грн. та б/н від 28.09.2015 на суму 10619,34 грн., що разом по актах виконаних робіт становить 19483,44 грн.

Позивач стверджує, що на підставі актів виконаних робіт по угоді № ПШ/РД/15-08, відповідно, виставлено рахунки на оплату: № 169 від 30.06.2015 на суму 14,38 грн., № 216 від 29.07.2015 на суму 638,77 грн. та № 210 на суму 25,74 грн.. Рахунки та акти виконаних робіт направлялися ТОВ «Баковрад» укрпоштою, що засвідчують копії аркушів з журналу реєстрації вихідної документації ДП «Рава-Руський ШПЗ» за 2015 рік. ТОВ «Баковрад» платіжним дорученням № 89ІПІ4 від 31.07.2015 здійснив оплату за послуги на суму 638,77 грн. та повернув на адресу ДП «Рава-Руський ШПЗ» підписаний акт виконаних робіт від 29.07.2017 № 53. Решту акти виконаних робіт (№ 49 від 30.06.2015 на суму 14,38 грн. та № 50 від 31.07.2015 на суму 25,74 грн.) не повернуті ні з підписом і печаткою ТОВ «Баковрад», ні з зауваженнями стосовно наданих послуг та не оплачені. Сума боргу по договору № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015 становить 40,12 грн.; на підставі актів виконаних робіт № ПШ/РД/15-09, відповідно, виставлено рахунки на оплату: № 217 від 29.07.2015 на суму 7027,92 грн., № 215 від 03.08.2015 на суму 38,10 грн., № 216 від 04.08.2015 на суму 1798,08 грн. та № 290 від 28.09.2015 на суму 10619,34 грн. Рахунки та акти виконаних робіт направлялися ТОВ «Баковрад» укрпоштою, що засвідчують копії аркушів з журналу реєстрації вихідної документації ДП «Рава-Руський ШПЗ» за 2015 рік. ТОВ «Баковрад» платіжним дорученням № 89ІПІ5 від 31.07.2015 здійснив оплату за послуги на суму 1354,84 грн. чим частково погасив суму боргу. Акти виконаних робіт (№ 1 від 29.07.2015 на суму 7027,92 грн., № 2 від 03.08.2015 на суму 38,10 грн., № 3 від 04.08.2015 на суму 1798,08 грн. та б/н від 28.09.2015 на суму 10619,34 грн.) не повернуті ні з підписом і печаткою ТОВ «Баковрад», ні з зауваженнями стосовно наданих послуг, оплачені частково. Сума боргу по договору № ПШ/РД/15-09 від 06.04.2015 становить 18 128,60 грн.

За даних обставин, позивач, посилаючись на наявність боргу, звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 27 799,98 грн. заборгованості за договорами на виконання робіт № ПШ/РД/15-08 від 06.04.15 р., № ПШ/РД/15-09 від 06.04.15 р., у тому числі: 18 168,72 грн. основного боргу, 4170,41 грн. пені, 1128,59 грн. 3% річних та 4 332,27 грн. інфляційних

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Предметом зазначених Угод є надання послуг, за які відповідач повинен здійснити оплату і саме оплата отриманих послуг формує зміст прав і обов'язків відповідача. Документами, які підтверджують прийняття виконаних робіт, тобто виконання позивачем своїх обов'язків, є акти прийняття виконаних робіт.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов"язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов"язань з оплати вартості наданих послуг.

Як вже зазначено вище, позивачем в підтвердження виконання умов договору надані наступні докази: акти виконаних робіт на виконання умов угоди № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015: № 49 від 30.06.2015 на суму 14,38 грн., № 53 від 29.07.2015 на суму 638,77 грн., та № 50 від 31.07.2015 на суму 25,74 грн., що разом по актах виконаних робіт становить 678,89 грн.;

акти виконаних робіт на виконання умов угоди № ПШ/РД/15-09 від 06.04.2015: № 1 від 29.07.2015 на суму 7027,92 грн., № 2 від 03.08.2015 на суму 38,10 грн., № 3 від 04.08.2015 на суму 1798,08 грн. та б/н від 28.09.2015 на суму 10619,34 грн., що разом по актах виконаних робіт становить 19483,44 грн.

При цьому, судом враховані пояснення позивача щодо того, що акти виконаних робіт та рахунки на оплату направлялися відповідачу укрпоштою, що засвідчують копії аркушів з журналу реєстрації вихідної документації ДП «Рава-Руський ШПЗ» за 2015 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Баковрад» платіжним дорученням № 89ІПІ4 від 31.07.2015 здійснив оплату за послуги по договору № ПШ/РД/15-08 на суму 638,77 грн. та повернув на адресу ДП «Рава-Руський ШПЗ» підписаний акт виконаних робіт від 29.07.2017 № 53. Крім того, ТОВ «Баковрад» платіжним дорученням № 89ІПІ5 від 31.07.2015 здійснив оплату за послуги по договору № ПШ/РД/15-09 на суму 1354,84 грн.

Акти виконаних робіт по договору № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015 № 49 від 30.06.2015 на суму 14,38 грн. та № 50 від 31.07.2015 на суму 25,74 грн. та Акти виконаних робіт по договору № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015 № 1 від 29.07.2015 на суму 7027,92 грн., № 2 від 03.08.2015 на суму 38,10 грн., № 3 від 04.08.2015 на суму 1798,08 грн. та б/н від 28.09.2015 на суму 10619,34 грн. підпису та печатки відповідача не мають.

За твердженням позивача вказані акти відповідачем не повернуті ні з підписом і печаткою ТОВ «Баковрад», ні з зауваженнями стосовно наданих послуг та не були оплачені.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність зауважень з боку відповідача стосовно наданих позивачем послуг.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист відповідача, адресований підприємству позивача (№2402/1Б від 24.02.2017), де відповідач просить відтермінування оплати за наданні послуги в зв'язку із скрутним фінансовим становищем.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач обізнаний з об'ємом наданих послуг та сумою боргу.

Згідно п. 3.2. угод оплата за надані послуги по цьому Договору проводиться Замовником на протязі 1 (одного) банківського дня з дня виставлення Виконавцем рахунку-фактури до моменту завантаження лісопродукції.

При цьому, суд зазначає, що непідписання актів виконаних робіт не впливає на настання строку оплати, оскільки обов'язок Відповідача оплатити надані Позивачем послуги виникає незалежно від факту підписання ним акту, а у зв'язку з фактом надання вказаних послуг Позивачем.

Відповідач при розгляді справи не спростував факту надання послуг, у обсягах, вказаних позивачем.

Таким чином, суд встановив, що відповідач послуги, у обсягах, вказаних позивачем отримав, однак, на дату звернення позивачем з позовом, оплату вартості отриманих послуг здійснив не в повному обсязі.

З огляду на встановлений вище судом факт надання відповідачу послуг, відповідно до пункту 3.2. договору, строк оплати є таким, що настав.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 18 168,72 грн є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4170,41 грн пені, 1128,59 грн. 3% річних та 4 332,27 грн. інфляційних.

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2 угод "Замовник" несе наступну відповідальність: за порушення строків оплати, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано 4170,41 грн. пені за загальний період з 02.07.2015р. по 30.06.2016р., у тому числі по договору № ПШ/РД/15-08 від 06.04.2015 за період з 31.07.2015р. по 30.06.2016р., по договору № ПШ/РД/15-09 від 06.04.2015 за період з 02.07.2015р. по 02.02.2016р.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, сума пені нарахована з наступного дня після якого мала бути здійснена оплата протягом шести місяців.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, суд дійшов висновку, що заявлені розміри нарахувань відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, не перевищують розрахункових, а тому вимоги про стягнення пені, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України позивач заявив вимоги про стягнення 1128,59 грн. 3% річних та 4 332,27 грн. інфляційних за період з 31.07.2015р. по 30.09.2017р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних за визначений позивачем період, суд прийшов до висновку, що заявлені розміри нарахувань відповідають вимогам Цивільного кодексу України, не перевищують розрахункових, а тому вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних у заявлених позивачем розмірах є правомірними та такими, що підлягають задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно з ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 43, 49, ст. 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баковрад" (вул. 60 років Жовтня, 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ) на користь Державного підприємства "Рава-Руський шпалопросочувальний завод" (вул. Наливайка, 22, м. Рава-Руська, Жовківський район, Львівська область, 80316, ) 18 168,72 грн. основного боргу, 4170,41 грн. пені, 1128,59 грн. 3% річних, 4 332,27 грн. інфляційних, 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.12.2017

Суддя Киричук О.А.