донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.11.2017р. справа № 908/1039/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Татенко В. М. Стойка О. В., Чернота Л. Ф.,

за участю представників сторін:
від позивача:Білоножко Г. С. - за довіреністю
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро
на рішення Господарського суду Запорізької області
від07.08.2017р.
по справі№ 908/1039/17 (суддя Корсун В. Л.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро
до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя
простягнення 6' 390,48 грн

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро (далі - «Позивач») звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя (далі - «Відповідач») суми боргу за повідомлення вантажоодержувача в розмірі 6' 390,48 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017р. по справі № 908/1039/17 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги - покласти на відповідача.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки останнє ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що спірна послуга щодо подання повідомлення про прибуття вантажу встановлена Правилами перевезень вантажів та Статутом залізниць України - не є такою, що повинна узгоджуватися в окремих договорах та є невід'ємною частиною послуг під час перевезення вантажу, втім, зазначені обставини, на думку позивача, не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення спірного рішення, що є підставою для скасування останнього.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді - Стойка О. В., Чернота Л. Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.2017р. по справі № 908/1039/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 08.11.2017р.

08.11.2017р. у судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.11.2017р.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

01.11.2017р. до відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» надійшло заперечення № 11/2064454/АЮ від 30.10.2017р. на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», яке було розглянуто колегією суддів та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, з тих мотивів, що в ній викладені.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача, адже наявних матеріалів у справі достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду ухваленим з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.07.2007р. між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» (далі - «Залізниця») та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», правонаступником якого згідно уставних документів є Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - «Власник») укладено договір № ПР/М-07-3/1-1509/НЮдч-20/2007/2018 про експлуатацію залізничної під'їзної колії ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» , яка примикає до станцій Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (термін дії договору із 01.09.2007р. по 31.08.2012р. включно).

До вказаного договору між сторонами було укладено ряд додаткових угод, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Пунктом 20 договору, з урахуванням додаткової угоди № 22 від 27.09.2016р., сторони погодили, що дія цього договору продовжується до 31.12.2016р. включно.

01.06.2010р. між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» (далі - «Залізниця») та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - «Вантажовласник») укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 (далі - «Договір») предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору).

Крім того, до Договору було укладено ряд додаткових угод, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-32 від 01.12.2015р. до Договору у зв'язку з проведенням реєстрації ПАТ «Укрзалізниця», яке згідно з Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є правонаступником Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця) та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», сторони дійшли згоди викласти назву договору, преамбулу та п. 2.4., 7.1. договору в новій редакції.

Пунктом 2.2. Договору (з урахуванням додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-4 від 14.03.2011р.) сторони передбачили, що залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженнями планами (основними та додатковими), узгодженими графіками і заявками для надолуження навантаження вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в Тарифному керівництві № 1, затвердженого наказом Мінтрансу України від 26.03.2009р. № 317, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.04.09 за № 340/16356.

Згідно із п. 2.4. Договору (з урахуванням додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-32 від 01.12.2015р.) вантажовласник зобов'язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги, перелічені у Тарифному керівництві № 1 та додатку № 1 до договору, у тому числі плату за користування вагонами і контейнерами, шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під'їзній колії на рахунок зі спеціальним режимом використання розрахункового підрозділу регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»… .

Відповідно до п. 3.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-36 від 24.02.2017р.), розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначається за домовленістю сторін і зазначається в додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 3.2. Договору (з урахуванням додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-10 від 29.11.2011р.) передбачено, що у міру виконання перевезень та надання послуг залізниця відображає в особовому рахунку використання вантажовласником коштів для оплати перевезень вантажів за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, а також штрафів на підставі відповідних первинних документів, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з застосуванням електронного цифрового підпису (ЕЦП).

У пункті 3.5. Договору (з урахуванням додаткової угоди № ПР/ДН-310-916/НЮп/53/20/2010/888 Д-4 від 14.03.2011р.) сторони визначили, що вартість за перевезення, додаткових зборів та розмір штрафів, передбачених п. 3.2., визначається Статутом залізниць України, Тарифним керівництвом № 1 з урахуванням підвищуючих коефіцієнтів, наказами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, Міністерства транспорту та зв'язку України. На вартість послуг нараховується ПДВ, у встановленому законодавством порядку. Зміна рівня державних фіксованих та регульованих цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг здійснюється в порядку і в строки, що визначаються тими органами, які відповідно до Закону затверджують або регулюють ціни (тарифи).

Згідно із п. 6.1. Договору, усі спірні питання з виконання умов цього договору вантажовласник вирішує шляхом переговорів, а у разі недосягнення домовленості - у претензійно-позовному порядку.

Відповідно до п. 7.4. Договору його укладено сторонами строком на рік. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менше, ніж за 20 днів.

Сторонами не було досягнуто згоди щодо порядку і способів повідомлення одержувача про прибуття вантажу, одержувачем не було визначено та повідомлено залізниці прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення.

Втім, за період листопада - грудня 2016р. позивачем було нарахавано збір за повідомлення вантажоодержувача в розмірі 6' 390,48 грн, який відповідач оплачувати відмовився, посилаючись на те, що спірні послуги є обов'язком залізниці, встановленим ст. 42 Статуту залізниць України.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи у їх сукупності та наявним у останній матеріалам, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача збору за повідомлення про прибуття вантажів на станцію Запоріжжя-Ліве в сумі 6' 390,48 грн є необґрунтованими, не доведеними Позивачем та такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Сутність розглядуваного спору, як вірно було встановлено судом першої інстанції, полягає у стягненні суми за повідомлення вантажоодержувача про прибуття вантажу.

На думку судової колегії місцевий господарський суд проаналізувавши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази норми діючого законодавства - дійшов цілком обґрунтованого висновку про безпрідставність позовних вимог. Адже, матеріалами справи підтверджується та Позивачем не спростований факт того, що спірні послуги у період листопада - грудня 2016р. Відповідачу Позивачем не надавалися, такі послуги Відповідачу взагалі не були потрібні, що підтверджується з наявного в матеріалах справи листування сторін (т. 3, а. с. 49-55, 57-59).

Дійсно за ст. 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Відповідно до пункту і 1 розділу 8 Правил видачі вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів);

Втім, згоди щодо порядку і способів повідомлення одержувача про прибуття вантажу сторонами досягнуто не було. Відтак, послуга щодо повідомлення Відповідача про прибуття вантажу об'єктивно не могла бути Позивачем надана.

Посилання Скаржником на «Книгу повідомлень……» (т.4, а.с. 6 - 7) місцевим господарським судом обгрунтовано не було прийнято до уваги, адже останній документ складений Позивачем в односторонньому порядку, без врахування приписів згаданих Правил, щодо необхідності узгодження як залізницею, так і вантажоодержувачем порядку повідомлення.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України та ч. 2 ст. 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами договору про надання послуг є предмет та ціна, які не були узгоджені сторонами спору (ст.ст. 901, 903 ЦК України).

Частиною 4 статті 179 ГК України також закріплено принцип свободи договору, який визначає, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Принцип свободи договору характеризуєть ся трьома основними аспектами і передбачає: свободу вибору контрагента за договором, свобо ду згоди на укладення договору та свободу визначення змісту останнього. Отже, визначення договірної свободи в кін цевому результаті зводиться до того, що суб'єк там права надається можливість вирішувати питання укладення договору та змісту останнього.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що сторони узгодили можливість надання послуги з повідомлення Відповідача про прибуття вантажів на станцію призначення, а також - вартість такої послуги та порядок її оплати.

При прийнятті цієї Постанови судовою колегією також враховано, що нав'язування товару (робіт та послуг), не потрібного контрагенту, у контексті ст. 29 Господарського кодексу України - є зловживанням монопольним становищем, що забороняється законодавством про захист економічної конкуренції.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2017р. по справі № 908/1039/17 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. В. Стойка

Л. Ф. Чернота

Надруковано примірників:

2 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - до справи;

1 - ГСЗО;

Логвіненко І. Г.

тел.: 702-01-54