ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2017 р. Справа № 922/4928/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_1 на підставі довіреності №2082/20.3-03 від 29.09.2017,

позивача - ОСОБА_2 на підставі довіреності №01-16/2307 від 24.04.2017, ОСОБА_3 на підставі довіреності №01-16/308 від 16.01.2017,

відповідача - ОСОБА_4 на підставі довіреності №7238 від 14.12.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх.№3478Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "17" жовтня 2017 у справі № 922/4928/15

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

03.07.2017 АК "Харківобленерго" звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд визнати недійсним повідомлення відділу примусового виконання рішень, який входить до складу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.06.2017 №20.1-Д/5.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2017 у справі №922/4928/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Суярко Т.Д., суддя Лаврова Л.С., суддя Сальнікова Г.І.) скаргу задоволено; визнано незаконним повідомлення відділу примусового виконання рішень, який входить до складу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.06.2017 №20.1-Д/5.

В ухвалі місцевим господарським судом зазначено, що судовий наказ від 02.06.2017 про стягнення з КП "Харківводоканал" на користь АК "Харківобленерго" грошових коштів відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", тому повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання як такого, що не відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", посилаючись на відсутність в наказі прізвища, імя, по-батькові посадової особи, яка його видала, є безпідставним.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у предявленому на виконання виконавчому документі (судовому наказі від 02.06.2017) не зазначено прізвище, імя, по-батькові посадової особи (судді), яка видала його.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 30.11.2017.

22.11.2017 АК "Харківобленерго" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№12009), просить відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги.

28.11.2017 КП "Харківводоканал" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№12221), просить апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 30.11.2017 представник апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить оскаржувану ухвалу суд від 17.10.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги АК "Харківобленерго" відмовити.

Також представником апелянта на запитання головуючого судді підтверджено, що прізвище посадової особи, яка видала виконавчий документ (прізвище судді на судовому наказі), зазначено. Проте, як вказує представник, зазначені лише ініціали імені та по батькові судді, у той час як імя та по батькові судді на судовому наказі мали бути зазначені повністю.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечують, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 17.10.2017 без змін.

Як стверджують представники позивача, в іншій справі за іншим судовим наказом, де зазначені прізвище та ініціали імені та по батькові судді, апелянтом відкрито виконавче провадження.

Представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, представники сторін та апелянта зявились у судове засідання та висловили свої вимоги, доводи та заперечення щодо апеляційної скарги, зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області 23.05.2016 у справі 922/4928/15 стягнуто з Комунального підприємства Харківводоканал (далі - боржник) на користь Акціонерної компанії Харківобленерго (далі - стягувач) вартість електричної енергії в сумі 79 552 211, 53грн., плату з компенсації перетікання реактивної енергії в сумі 578 851, 47грн та судовий збір в сумі 73 080, 00грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017, рішення суду першої інстанції змінено; абзац другий резолютивної частини викладено у наступній редакції: "Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" заборгованості у розмірі 80 099 060, 20грн, з якої: вартість електричної енергії в розмірі 79 520 208, 72грн, плата з компенсації перетікання електричної енергії у розмірі 578 851, 47грн, а також судовий збір в сумі 73 050, 81грн"; стягнуто з Акціонерної компанії "Харківобленерго" на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 32, 11грн; доручено господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

02.06.2017 на виконання рішення суду було видано накази, зокрема наказ господарського суду Харківської області про стягнення з КП "Харківводоканал" на користь АК "Харківобленерго" заборгованості у розмірі 80 099 060, 20грн, з якої: вартість електричної енергії в розмірі 79 520 208, 72грн, плата з компенсації перетікання електричної енергії у розмірі 578 851, 47грн, а також судовий збір в сумі 73 050, 81грн.

Як вбачається із наказу суду від 02.06.2017, у наказі зазначено найменування органу, що його видав - господарський суд Харківської області, дату його видачі 02.06.2017, номер справи - №922/4928/15, стягувач АК "Харківобленерго" (зазначені реквізити, місцезнаходження), боржник КП "Харківводоканал" (зазначені реквізити, місцезнаходження); зазначено, що наказ видається на виконання постанови суду від 29.05.2017; також зазначено, що наказ дійсний для предявлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейські обслуговування бюджетних коштів, до 30.05.2020.

Наказ підписано суддею Суярко Т.Д. (зазначені прізвище судді та ініціали імені та по батькові) та скріплено печаткою господарського суду Харківської області.

Згідно матеріалів справи, даний наказ був поданий стягувачем до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень.

26.06.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на те, що у предявленому до виконання виконавчому документі не зазначено прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка видала його.

Вищенаведене стало підставою для звернення АК "Харківобленерго" до суду зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби, в якій стягувач просить суд визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.06.2017.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд, з урахуванням положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Положеннями статті 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як зазначено у статті 117 Господарського процесуального кодексу України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України є виконавчими документами у розумінні статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Вимоги до виконавчого документу закріплені у статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

В частині 1 статті 4 цього Закону зазначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Згідно частини 3 цієї ж статті, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Аналізуючи наведену норму закону, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що частини 1 і 3 цієї статті містять положення, що протирічать одне одному, зокрема, у пункті 1 частини 1 статті 4 зазначено, що у виконавчому документі зазначаються прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала, у той час, як в частині 3 цієї статті вказано, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів.

Відповідно до пункту 2.6.13 Інструкції з діловодства в господарських судах України, оригінал наказу господарського суду, підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду і видається стягувачеві під розписку або надсилається йому рекомендованим чи цінним листом після набрання судовим рішенням законної сили. Копія наказу засвідчується секретарем судового засідання або іншою відповідальною особою у порядку, передбаченому підпунктом 2.8.11 цього пункту, і долучається до матеріалів справи.

Досліджуючи судовий наказ від 02.06.2017 у справі №922/4928/15 на відповідність його вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", судова колегія зазначає, що в наказі містяться усі необхідні реквізити, перелічені у частині 1 статті 4; у відповідності до вимог частини 3 цієї статті та Інструкції з діловодства в господарських судах України, судовий наказ від 02.06.2017 підписаний суддею із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою суду.

Судова колегія вважає, що, повертаючи стягувачу без прийняття до виконання виконавчий документ (судовий наказ від 02.06.2017), з посиланням на те, що у предявленому до виконання виконавчому документі не зазначено прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка видала його, державний виконавець не звернув увагу, що зазначені прізвище та ініціали судді, із значним формалізмом застосував положення Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у повідомленні про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання державний виконавець посилається на пункт 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", яким визначено, що підставою для повернення виконавчого документі є те, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Проте, судовий наказ від 02.06.2017 в цілому відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у відповідності до вимог частини 3 цієї статті, судовий наказ від 02.06.2017 підписаний суддею із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою суду.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що апелянт посилається на те, що у наказі не зазначено і прізвища судді, у той час як такі доводи апелянта повністю спростовані самим судовим наказом від 02.06.2017, в якому зазначене прізвище та ініціали судді, наказ скріплено печаткою суду.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 30.11.2017 представник апелянта підтвердила, що у судовому наказі від 02.06.2017 зазначено прізвище та ініціали судді та наказ скріплено печаткою суду.

Апелянтом не наведено, в чому полягає неможливість або ускладнення виконання судового наказу від 02.06.2017 у справі №922/4928/15, у звязку із зазначенням в ньому прізвища та ініціалів судді; апелянтом також не висловлено сумнівів щодо підписання судового наказу від 02.06.2017 суддею господарського суду Харківської області Т.Д. Суярко.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2017 відмовлено АК "Харківобленерго" у задоволенні заяви про виправлення описки у наказі суду від 02.06.2017 на тій підставі, що наказ підписано суддею із зазначенням його прізвища та ініціалів та скріплено гербовою печаткою, відтак, судовий наказ відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Судова колегія також зазначає, що згідно наданих позивачем документів, за іншим виконавчим провадженням той самий відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою від 18.02.2017 відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 20.01.2017 у справі №922/558/15, в якому так само були зазначені прізвище та ініціали судді, наказ був скріплений печаткою суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з відсутністю в наказі прізвища, ім'я, по-батькові посадової особи, яка його видала, є безпідставним, у звязку з чим, скарга стягувача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 17.10.2017 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.10.2017 у справі №922/4928/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 05.12.2017

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.