РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа № 906/566/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - Приватного підприємства "Новозаводські аграрні інвестиції" від 25.09.2017р. на рішення господарського суду Житомирської області від 29.08.17р. у справі № 906/566/17 (суддя Тимошенко О. М.)

за позовом Приватного підприємства "Новозаводські Аграрні Інвестиції"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014"

про розірвання договору №01/10-2 від 01.10.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 29.08.2017р. у справі №906/566/17 відмовлено в задоволенні позову Приватного підприємства "Новозаводські аграрні інвестиції" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014" про розірвання договору №01/10-2 від 01.10.2015р.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що виходячи із змісту статті 651 ЦК України, на яку посилається позивач у даному позові, обов'язковим для застосування цієї норми є наявність шкоди. Невід'ємною складовою частиною наявності шкоди є її розмір. При цьому, позивачем не вказано про розмір завданої шкоди, а тому відсутні підстави для застосування даної норми щодо розірвання договору про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню від 01.10.2015р. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на частину 2 статті 852 ЦК України, при цьому, підставою для розірвання договору можуть бути істотні відступи або недоліки роботи. В даному випадку позивач не вказує на недоліки чи відступи в роботі, тому судом не знайдено підстав для застосування вказаної норми закону, відповідно позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Новозаводські аграрні інвестиції" звернулося до суду з апеляційною скаргою від 25.09.2017р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області у даній справі повністю та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача повністю; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані із подачею апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте порушенням норм процесуального та матеріального права. Апелянт не погоджується з мотивами та доводами суду та щодо порушення норм процесуального права зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає у повній мірі вимогам судового рішення з господарського спору. В даному випадку, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору №01/10-2 про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню від 01.10.2015р. На підтвердження позовних вимог було надано цілий ряд документів, які судом були дослідженні, проте жодної оцінки дано не було. Відмовляючи в задоволені позову, суд в мотивувальній частині рішення послався на підстави для відмови, які в силу статті 84 ГПК України на думку скаржника є взаємовиключними. Апелянт також зазначає, про не належне встановлення та дослідження судом всіх обставин справи, що має наслідком невірне застосування норм матеріального права. Суд відмовляючи в позові посилається на ту обставину, застосування статті 651 ЦК України є можливим лише при наявності шкоди, при цьому, позивачем не визначено розміру завданої шкоди. Проте, в матеріалах справи є наявні документи, які спростовують вказані доводи суду. Так, в позовній заяві зазначено, що на виконання зобов'язань по договору №01/10-2, позивач у 2015р. передав відповідачу для виконання повного комплексу польових робіт по закладенню зернових культур земельні ділянки на загальну площу 2587,7483га, проте відповідач використав земельні ділянки виключно в особистих цілях чим порушив взяті на себе зобов'язання по договору та завдав шкоди інтересам позивача. Враховуючи умови договору щодо порядку та умов виконання відповідних робіт (послуг) початково позивачем зазначалося, що відповідач не вчинив дій щодо виконання вимог договору в частині зобов'язань визначених п. 2.3, 2.6, 2.7, 2.8. договору, не приступив до обробітку землі та не склав і не надав на підписання відповідних актів, що позбавило позивача визначити можливий обсяг робіт та його вартість. На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи міситься вимога про дострокове розірвання договору, яка була направлена відповідачу 29.01.2017р., з якої вбачається, що відповідачем з моменту підписання договору і по день звернення не виконуються взяті на себе зобов'язання, а саме не проведено повного комплексу польових робіт по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню на площі 2587,7483 га, що є грубим порушенням умов договору і підставою для його розірвання. Крім того, під час розгляду справи у суді, було встановлено, що відповідач взагалі не приступив до виконання своїх зобов'язань по вказаному договору, тобто не обробляв та не засіював земельні ділянки площею 2587,7483 га, що знаходяться на території Червоноармійського району. Вказані обставини підтверджуються, листом від 21.07.2016р. №13.1-09/192, з якого вбачається, що відповідач протягом 2016-2017 років звітності по обробітку землі, по посіву та реалізації продукції с/г призначення не подавав. Згідно норм чинного законодавства України всі сільгоспвиробники мають подавати статистичні спостереження з питань сільського та рибного господарства у відповідній формі. Неподання вказаної інформації, свідчить про відсутність у відповідача протягом 2015-2016рр. господарської діяльності пов'язаної із обробітком землі, здійсненням посівної компанії та збиранням врожаю. Крім того, згідно листа Жулинської РДА від 24.07.2017р. відповідач посівної сільськогосподарських культур протягом 2015-2016 р.р. не проводив та у свою чергу останній, не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що умови спірного договору протягом 2015-2016р.р. ним виконується: земля обробляється, посівна компанія проведена. Наведені обставини підтверджують, що відповідач грубо в односторонньому порядку порушив умови договору №01/10-2 від 01.10.2015р., чим завдав позивачу значних збитків, які полягають у не отриманому прибутку від реалізації зернових культур. Крім того, апелянт зазначає, що завдана шкода полягає в понесених видатках, пов'язаних із сплатою орендної плати фізичним особам за оренду земельних ділянок, що були передані для обробітку відповідачу та у сплачених податках у вигляді податку на доходи з фізичних осіб при виплаті орендної плати. Так, на підтвердження наведеного, суду було надано відомості про виплату власникам земельних паїв грошових коштів у вигляді орендної плати. Також, на підтвердження вказаних фактів було надано податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум отриманого з них податку за 4 квартал 2016 року та докази його подання та прийняття ДФС, з якого вбачається, що позивачем було сплачено на користь фізичних осіб орендну плату за 2016 рік на загальну суму 1132298,08грн. На підтвердження факту того, що позивач сам не використовував вказані земельні ділянки площею площу 2587,7483га, для посівної компанії в тому числі в 2016 році суду було надано копію статистичної звітності по посівним площам с/г культур та зібраному врожаю за 2016 рік. Із вказаної звітності вбачається, що спірні землі позивачем не використовувалися. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, що є істотним порушенням його умов, позивач поніс збитки, що полягають у виплаті орендної плати, сплаті податків та зборів, а взамін не отримав жодного доходу від використання орендованих земельних ділянок, відповідно скаржник посилається на частину 2 статті 852 ЦК України. При цьому, скаржник зазначає, що констатація судом факту неукладеності пункту 9.2. договору в частині вказівки на те, що строк договору визначено до переоформлення договорів оренди земельних паїв, свідчить про те, що суд посилається на відсутність у спірному договорі однієї із істотних умов, які мають бути згідно статті 180 ГК України, а саме строку дії договору. Разом з тим, враховуючи статтю 181 ГК України та норми ЦК України щодо підстав недійсності правочину - статті 215, 203 чинне законодавство передбачає, що неукладеним, тобто нікчемним, може бути лише сам правочин, а не його пункт.

Відповідач - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014" правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався та явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини не явки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги

Оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, сторони належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 29.08.2017р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2015 року Приватним підприємством "Новозаводські Аграрні Інвестиції" (замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт - 2014" (підрядник) укладено договір №01/10-2 про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню, згідно пункту 1.1 якого з метою здійснення раціонального землекористування та недопущення простоювання сільськогосподарських угідь, у порядку та на умовах, визначених даним договором, підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати повний комплекс польових робіт по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи (надані послуги) (а.с.10).

Відповідно до пункту 1.2. договору комплекс Польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню включає в себе: 1) підготовку угідь до посівного дискуванням; 2) посів; 3) внесення мінеральних добрив; 4) при необхідності внесення засобів захисту рослин та інших необхідних речовин, в тому числі органічного походження.

Кінцевий об'єм робіт (послуг) складається із загальної кількості усіх об'ємів робіт (послуг), наданих по договору (пункт 1.3 договору).

Згідно пункту 1.4 договору місцем виконання Робіт (надання - Послуг) є земельні ділянки, що територіально розташовані на території Червоноармійського району Житомирської області.

Загальна площа земельних ділянок, що підлягають обробітку ОСОБА_3, складає 2587,7483 га (пункт 1.5 договору).

Відповідно до пункту 1.6 договору оброблювані підрядником земельні площі перебувають у замовника в користуванні.

Згідно пункту 2.3 договору підрядник зобов'язується приступити довиконано робіт та виконати роботи в межах розумних строків.

Пунктом 2.6 договору сторони передбачили, що приймання передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт в день повного закінчення виконання повного об'єму робіт. Термін підписання акту 2 дні.

Загальна вартість робіт визначає ціну договору та погоджується сторонами як сумарна вартість всього об'єму робіт, яка повинна бути зафіксована в акті приймання-передачі. (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору сторони погоджують, що підрядник набуває права власності на майбутній врожай в якості розрахунку за виконані роботи в разі відсутності у замовника коштів на оплату сумарної вартості робіт.

Згідно пункту 5.5 договору сторони погоджують, що в разі відсутності коштів у замовника на оплату робіт, замовник отримує від підрядника кошти в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки земельного паю.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання взятих на себе Сторонами зобов'язань. Строк дії цього договору сторони визначають до повного переоформлення договорів оренди земельних паїв на ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014", який виступає підрядником по даному договору (пункт 9.2 договору).

Даний договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у наявними в матеріалах справи документах та доказах, відсутнє будь-яке підтвердження, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт - 2014" (підрядник) з моменту укладення вказаного договору та протягом 2016 року приступило до виконання робіт або виконувало певні роботи згідно вказаних умов договору. Також відсутні і докази повного переоформлення договорів оренди земельних паїв на ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014", який виступає підрядником по даному договору згідно пункту 9.2 договору.

При цьому, як встановлено матеріалами справ, 29.01.2017р. Приватне підприємство "Новозаводські аграрні інвестиції" (замовник) направило на адресу підрядника - ТОВ "Агро-Цвіт - 2014" вимогу про дострокове розірвання договору №01/10-2 від 01.10.2015р. про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню (докази надіслання - а.с. 13). У вимозі замовник, посилаючись на умови договору зазначив, що з моменту підписання вказаного договору і по сьогоднішній день, ТОВ "Агро-Цвіт - 2014" не було виконано зобов'язань взятих по вказаному договору, а саме: не було проведено повного комплексу польових виробничих робіт по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню на площі 2587,7483 га. що є грубим порушення зобов'язань по договору та підставою для дострокового розірвання вказаного договору. Керуючись статтями 629, 610 611 ЦК України та частиною 2 статті 651 ЦК України, згідно якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушені договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої що шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, Підприємство вказує, що укладаючи вказаний договір замовник розраховував на отримання врожаю орендованих ним земельних ділянок, проте неналежне виконання підрядником своїх обов'язків по вказаному договору завдало ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" значної шкоди вигляді недоотриманого прибутку від реалізації вирощеної продукції та позбавило замовника можливості самостійно обробляти та сіяти на вказаній земельній ділянці. Таким чином, замовник, повідомив про дострокове розірвання вказаного договору 01 лютого 2017 року (а.с. 13). Жодних доказів, на підтвердження наведеного у вимозі замовником до вимоги не додано

Таким чином, вказана вимога про розірвання договору надіслана замовником підряднику, у звязку грубим порушення зобов'язань по договору та саме на підставі статті 651 ЦК України.

Разом з тим, в подальшому ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", вважаючи, що вказані ним істотні порушення підрядником договору, завдали шкоди Підприємству (замовнику), останній звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Цвіт-2014" про розірвання договору №01/10-2 від 01.10.2015р. про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню (а.с. 2-6).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що в порушення зобов'язань по спірному договору, відповідач без оформлення ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт привласнив зібраний врожай на земельних ділянках позивача в якості оплати за виконані роботи. Підставою заявлених позовних вимог про розірвання договору позивач зазначає істотне порушення умов договору відповідачем, а саме не оформлення підрядником ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відсутність якого позбавляє права позивача дізнатися про вартість робіт та відповідно здійснити розрахунки з відповідачем за надані ним послуги по договору. При цьому, позивач посилається на статтю 651 та частину 2 статті 852 ЦК України (а.с. 2-6).

Поряд з тим судом апеляційної інстанції у представника апелянта з'ясовано, що у порушення вимог п.1.6. Договору сторони не уклали реєстр Договорів оренди землі - відсутній Додаток №1 до Договору. Саме такий реєстр Договорів оренди землі (із указанням кадастрового номеру кожної земельної ділянки) надав би можливість визначити як розмір земельної ділянки, що підлягала обробітку відповідачем так і місце її знаходження у межах окремо взятої сільської ради чи поза межами населених пунктів. Адже сторони умовами пункту 1.4 Договору погоджують, що земельні ділянки (загальною площею 2587,7483га) територіально знаходяться у межах Червоноармійського (на теперішній час - Пулинського) району.

Також на момент укладення договору та під час розгляду даного спору у судових інстанціях сторонами не визначена така істотна умова договору, як ціна за одиницю виконаних робіт (виконаної роботи). Відповідно не визначена і загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) за оспорюваним Договором в цілому. Пунктом 5.1. Договору сторони обумовлюють, що загальна вартість Робіт (наданих Послуг) визначає ціну Договору та погоджується сторонами як сумарна вартість всього об'єму Робіт (наданих Послуг), виконаних за даним Договором, та яка повинна бути зафіксована в ОСОБА_3 приймання-передачі всього об'єму Робіт (наданих Послуг).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Абзацом 2 частини 1 статті 175 ГК України визначено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 626, 627 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

З системного аналізу укладеного договору вбачається, що за своєю правовою природою правовідносини сторін у справі є відносинами за договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 887 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 1 статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частинами 2, 3 статті 849 ЦК України встановлено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Відповідно до статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, за певних умов замовник за договором підряду має право як відмовитись від договору так і вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, виходячи зі змісту статей 849, 852 ЦК України в разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором (закінчення роботи у строк є неможливим, під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або наявності інших істотних недоліків) замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому, суд апеляційної інстанції, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, звертає увагу позивача (апелянта) на те, що вимога про розірвання договору з 01 лютого 2017 року, яка надіслана відповідачу на підставі статті 651 ЦК України у звязку із грубим порушенням останнім своїх зобов'язань по договору, під час вирішення даного спору до уваги не приймається, оскільки не відповідає вимогам закону та не тягне за собою жодних юридичних наслідків щодо даного договору, так як замовник має право відмовитись від договору на підставі статті 849 ЦК України, а наведені позивачем обґрунтування не підтверджені жодними доказами.

Разом з тим, в даному випадку, для вирішення спору сторін по суті, враховуючи наведені обставини та підстави заявлених позовних вимог про розірвання договору, зокрема, посилання позивача на частину 2 статтю 852 ЦК України, слід встановити, чи є доведеним порушення відповідачем (підрядником) умов договору про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню, внаслідок наявності яких законним і обґрунтованим буде задоволення вимог про його розірвання.

Так, дана норма закону вказує, що підставою для розірвання договору можуть бути істотні відступи або недоліки роботи. В даному випадку позивачем не обґрунтовано і не доведено належним чином відповідних порушень з боку відповідача та не вказано на недоліки чи відступи в роботі, відповідно відсутні і підстави для застосування частини 2 статті 852 ЦК України.

Як уже зазначалося, підставою заявлених позовних вимог про розірвання договору позивач зазначає істотне порушення умов договору відповідачем, а саме не оформлення ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих Послуг), відсутність якого позбавляє права позивача дізнатися про вартість робіт та відповідно здійснити розрахунки з відповідачем за надані ним послуги по договору.

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зміст вказаної норми свідчить про те, що обов'язковим для застосування цієї норми є наявність шкоди. Невід'ємною складовою частиною наявності шкоди є її розмір. При цьому, позивачем не вказано про розмір завданої шкоди.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства саме на позивача покладений обов'язок належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, тобто у даному випадку саме позивач повинен довести наявність відповідних порушень, недоліків чи відступів у роботі з боку відповідача щодо виконання своїх зобовязань згідно договору та не вказано на недоліки чи відступи в роботі, а також довести істотне порушення відповідачем умов договору, внаслідок чого позивачу завдано шкоди (з визначенням її розміру).

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів істотного порушення відповідачем умов договору та належного обґрунтування завданої останнім шкоди позивачу з визначенням її розміру, пункт 9.2 договору щодо строку його дії, суд апеляційної інстанції не вбачає у даному спорі наявності будь-якого істотного порушення відповідачем умов договору №01/10-2 від 01.10.2015р., яке б могло бути підставою для його розірвання на підставі статті 651 ЦК України.

За наведених обставин, враховуючи норми чинного законодавства, наявні матеріали справи, заявлений ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" позов до ТОВ "Агро-Цвіт-2014" про розірвання договору про надання повного виробничого комплексу польових робіт (послуг) по закладенню посівів зернових культур, їх вирощуванню та збиранню №01/10-2 від 01.10.2015р. згідно статті 651 ЦК України та з урахуванням частини 2 статті 852 ЦК України є безпідставний, необґрунтований та недоведений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим, позовні вимоги про розірвання укладеного між позивачем та відповідачем договору задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Рішення господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є правомірним та залишається без змін, незалежно від підстав його прийняття.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем (апелянтом) в апеляційній скарзі наведено та обґрунтовано інші підстави позовних вимог, ніж ті які були заявлені до суду першої інстанції.

Відповідно доводи наведені в апеляційній скарзі та висловлені представником скаржника у судовому засіданні щодо того, що спірний договір №01/10-2 від 01.10.2015р. в силу статей 181 ГК України та 215, 203 ЦК України є неукладеним, тобто нікчемним, колегією суддів до уваги не приймаються та не розглядаються в силу статей 99 та 101 ГПК України.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховано презумпцію правомірності договору, оскільки спірний договір є чинним та в судовому порядку недійсними не визнавався; законних обставин, які б свідчили про не укладення спірного договору під час розгляду даного спору також судом не встановлено.

Апеляційна скарга Приватного підприємства "Новозаводські аграрні інвестиції" до задоволення не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Новозаводські аграрні інвестиції" від 25.09.17р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 29 серпня 2017 року у справі №906/566/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/566/17 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демянчук Ю.Г.