ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"04" грудня 2017 р.Справа № 916/2441/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

Про стягнення 2151444,81 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Суть спору: Позивач - Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ" про стягнення 2151444,81 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" обґрунтовано неналежним виконання з боку позичальника - ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору про надання споживчого кредиту ( з Правилами) №0 від 04 вересня 2015 року та направлено на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ", як Поручителя, відповідно до Договору поруки № 262258 (основний борг) від 04.09.2015р. та Договору поруки № 262258 (проценти та інші платежі) від 04.09.2015р.

Згідно ч.1 ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми передбачено, що господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, на підставі поданих доказів.

Правила щодо належності і допустимості доказів встановлені ст.34 ГПК України, згідно ч.2 якої, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Впродовж розгляду справи №916/2441/17, ухвалами суду від 11.10.2017р. та від 06.11.2017р. у позивача витребувались докази, необхідні для встановлення усіх обставин справи, визначення кола спірних правовідносин сторін, а саме: оригінали документів, наданих в копіях до позовної заяви для огляду у судовому засіданні; документи, що засвідчують укладення договору про надання споживчого кредиту (з правилами) №0 від 04.09.2015р. повноважними представниками, документи, що засвідчують укладення договору поруки №262258 (основний борг) від 04.09.2015р. та договору поруки №262258 (проценти та інші платежі) від 04.09.2015р. повноважними представниками позивача та відповідача, ; належні докази, які засвідчують надання грошових коштів позичальнику; матеріали переписки-листування сторін щодо виконання зобов'язань за умовами укладеного договору.

Однак, на вимоги суду, позивачем витребувані судом документи не надано, поважності причин такого неподання суду не пояснено, у судове засідання, яке відбулось 04.12.2017р., представник позивача не з'явився, про поважність причин відсутності або про можливість представлення витребуваних доказів, суд не повідомив.

04.12.2017р. до господарського суду Одеської області представником Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" подано заяву, у якій позивача просить залиши без розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 про стягнення 2151444,81 грн.

Позивач про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом скерування на реєстраційну адресу ухвал суду: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, а також на адресу для листування, яка була зазначена у позовні заяві: 65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21-а та на адресу повноважного представника позивача: 03115, м. Київ, вул. Пушиної, 21 к. 306В, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення кореспонденції суду (а.с. 49-51).

До того ж, слід взяти до уваги, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та позовні вимоги, суд приходить до висновку про неможливість встановити кола спірних правовідносин сторін, усіх обставини справи без витребуваних у прокуратури відповідних доказів.

За таких умов, суд позбавлений можливості розглянути спір в порядку ст.75 ГПК України, невиконання вимог суду перешкоджає розгляду даної справи повно і всебічно, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

При цьому, суд враховує те, що положення ГПК України не надають суду право самостійно збирати докази на підтвердження позиції тієї чи іншої сторони спору, що порушуватиме принцип об'єктивності судового розгляду господарської справи. Одночасно, прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання способу їх захисту чи недоведеності, позбавить позивача можливості в подальшому захистити свої права та інтереси в спірних правовідносинах, а залишення позову без розгляду, як процесуальна можливість звернутись до суду із позовом повторно, забезпечуватиме збалансованість прав та інтересів усіх сторін спору, а також відповідатиме п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., яка передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Так, п.п.4.8, 4.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (ст.81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку ст.38 ГПК України, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, не залежних від позивача обставин, унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому, береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.41 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними доказами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, неможливість вирішення господарського спору без встановлення усіх обставин спірних правовідносин сторін та подання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, суд доходить до висновку щодо достатності підстав для залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" у даній справі.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Керуючись п.5 ст. 81, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ" про стягнення 2151444,81 грн. у справі №916/2441/17 - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити на адресу:

- Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк": 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; 65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21-а; 03115, м. Київ, вул. Пушиної, 21 к. 306В;

- Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАСИВИЙ ДІМ": 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 4-Б, кв. 91;

- ОСОБА_1: 65000, АДРЕСА_2.

Суддя Т.Г. Д'яченко