ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.11.2017 Справа № 904/7701/17

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод"

на дії Амур - Нижньодніпровського відділу виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ СТРІЛОЧНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 109 219,41грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 36-2682 від 19.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 80 від 19.05.2017;

від ВДВС: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 року, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ", стягнуто з останнього заборгованість за реактивну електроенергію у розмірі 109 219,41 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 638,29 грн.

29.09.2017 року на виконання судового рішення видано наказ.

23.10.2017 року Позивач звернувся до суду зі скаргою на рішення органу державної виконавчої служби, за змістом якої просить суд визнати недійсною постанову державного виконавця АНД ВДВС м. Дніпра про зупинення виконавчих дій від 13.10.2017 року (ВП № 54906861) та зобов'язати АНД ВДВС відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду у даній справі.

Подану скаргу, мотивовано тим, що оскаржувана постанова про зупинення виконавчого провадження, винесена безпідставно, без урахування вимог п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження та положень ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Ухвалою суду від 24.10.2017 року скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні 16.11.2017 року.

Відповідач проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, на частину суми заборгованості, яка виникла в період з 01.12.2014 по 15.12.2014, та яка стягнута за судовим рішенням у даній справі, розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, в зв'язку із чим, орган державної виконавчої служби правомірно зупинив виконавчі дії на підставі відповідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Орган ДВС письмових пояснень по суті скарги суду не подав, явку представника в судові засідання не забезпечив.

В судовому засіданні з розгляду скарги, оголошувалася перерва з 16.11.2017 по 23.11.2017 згідно ст. 77 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 року АНД ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54906861 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року у справі № 904/7701/17 про стягнення з ПАТ "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ" на користь ПАТ "Дніпропетровський стрілочний завод" заборгованості за реактивну електроенергію у розмірі 109 219,41 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 638,29 грн.

Постановою державного виконавця від 12.10.2017 року, виконавче провадження № 54906861 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 42803906, яке веде АНД ВДВС с Дніпра ГТУЮ.

13.10.2017 року державний виконавець зупинив виконавче провадження з примусового виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/7701/17 від 29.09.2017 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", пославшись в мотивувальній частині постанови на те, що відповідно до змісту ухвали № 904/8661/14 виданої 16.12.2014 року Господарським судом Дніпропетровської області відносно боржника ПАТ "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ" порушено провадження у справі про банкрутство.

Вважаючи незаконною постанову державного виконавця про зупинення виконавчого провадження, Позивач (Стягувач) звернувся до суду зі скаргою в якій вимагає визнання зазначеної постанови недійсною та зобов'язання органу ДВС відновити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік підстав, за яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, п. 4 ч. 1 зазначеної статті передбачено зупинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

В силу приписів ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно ч. 5 названої статті Закону, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Відповідно до визначення термінів, наведених в ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

В розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» та ЦК України, дає підстави для висновку, що дія запровадженого судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, не поширюється на вимоги по зобов'язаннях, строк виконання яких настав після порушення провадження у справі про банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи, рішення суду від 13.09.2017 року з Відповідача (ПАТ "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ") на користь Позивача (ПАТ "Дніпропетровський стрілочний завод") стягнуто заборгованість за реактивну електричну енергію у розмірі 109 219,41 грн., яка виникла в період з грудня 2014 року по липень 2017 року.

Виходячи з умов укладеного сторонами договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, невиконання якого з боку Відповідача стало підставою для стягнення зазначеної в рішенні суду суми, кошти за перетікання реактивної електричної енергії перераховуються Споживачем (Відповідачем) на поточний рахунок Власника мереж (Позивача) протягом п'яти операційних днів від дня отримання рахунку (п. 14 Додатку № 4 до Договору).

Згідно наданих у справу доказів (а.с. 38, 39), рахунок на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за грудень 2014 року, був отриманий Відповідачем 09.01.2015 року, а отже, строк виконання зобов'язання щодо здійснення оплати послуг наданих в грудні 2014 року, з урахуванням умов п. 14 Додатку № 4 до Договору, настав відповідно у січня 2015 року.

Зважаючи на те, що провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема», правонаступником якого є ПАТ "ДНІПРОВАЖПАПІРГІРМАШ" було порушено господарським судом 16.12.2014 року, на вимоги Позивача, стягнення яких було предметом спору у справі № 904/7701/17, в тому числі вимоги з оплати послуг за перетікання реактивної електричної енергію у грудні 2014 року, строк оплати яких настав у січні 2015 року, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не розповсюджується, що відповідно виключало підстави для зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду № 904/7701/17 від 29.09.2017 року.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що подана скарга є обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити

Визнати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зупинення вчинення виконавчих дій від 13.10.2017 року (ВП № 54906861) з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року у справі № 904/7701/17 недійсною.

Зобов'язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року у справі № 904/7701/17.

Суддя ОСОБА_3