УХВАЛА

28.11.2017Справа № 910/69/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка»

про стягнення 9.271,23 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 № 910/69/16 (суддя Андреїшина І.О.) повністю задоволені позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» на користь Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» 9.000,00 грн. основного боргу, 271,23 грн. пені, 1.218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

01.04.2016 Господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

07.11.2017 позивач звернувся до господарського суду із заявою № 74 від 06.11.2017 про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 до виконання та про видачу його дублікату, у зв'язку із втратою.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 за № 05-23/2984 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ (у звзку з відпусткою судді Андреїшиної І.О.) призначено проведення повторного автоматичного розподілу даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.11.2017 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва № 910/69/16 від 13.11.2017 заяву призначено до розгляду на 23.11.2017.

Позивач в судовому засіданні 23.11.2017 вимоги заяви підтримав повністю.

В судовому засіданні 23.11.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 28.11.2017.

Позивач в судове засідання 28.11.2017 не з'явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 23.11.2017 свідчить про те, що представник позивача Бреурош Д.М. згідно довіреності № б/н від 21.11.2017 був присутній в цьому засіданні та повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 28.11.2017.

Більше того в матеріалах справи наявна розписка від 23.11.2017 представника позивача Бреурош Д.М. про те, що останньому повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 910/69/17.

Відповідач в судове засідання 28.11.2017 не з'явився.

Відповідач в судове засідання 18.05.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали від 13.11.2017 та від 23.11.2017 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : 03179, м. Київ, вул. Уборевича, 29/22, кв. 143.

Відповідно до ст. 119 господарського процесуального кодексу України неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду може бути відновлений судом, який постановив судове рішення, за наявності умов, передбачених ст. 119 ГПК.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

Питання про відновлення строку може бути порушене лише після закінчення процесуального строку.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видачі Господарським судом міста Києва наказу у справі № 910/69/16 від 01.04.2016, був чинний Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, частиною 1 статті 22 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У зв'язку з цим, в наказі Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 зазначено, що наказ дійсний для пред'явлення до виконання до 22.03.2017.

Проте, 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 24, ст. 207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, зважаючи на приписи частини 1 статті 12, пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що трирічний строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 позивачем не пропущено, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для його відновлення в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, заява позивача в частині відновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 до виконання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Законодавець визначає, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець вправі звертатися із заявою про видачу дубліката наказу лише в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Також стаття 120 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість видачі дублікату наказу лише за умови надання визначених в ній документів, зокрема

- довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

- при втраті наказу стягувачем повинна бути додана довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Заявником визначеної даною нормою відповідної довідки не подано.

Враховуючи викладене, заява позивача в частині видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 не відповідає вимогам ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 ГПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі № 910/69/16 до виконання та про видачу його дублікату відмовити повністю.

СуддяВ.В.Сівакова