ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р.Справа № 922/5142/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Калантай М.В.

судді: Калініченко Н.В. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ
до Товариства з обмеженої відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова", м.Харків
про звернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 22.09.2017

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" (далі за текстом - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заявленого позову, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.07.2016, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011, на забезпечення якого було укладено іпотечний договір №74010-2/1 від 24.02.2011. При цьому, позивач посилається на те, що рішенням господарського суд Харківської області від 29.06.2016, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №922/1391/16 було встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором та визначено розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 04.03.2016 становить 1570079,61грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2016 провадження у даній справі було зупинено до вирішення пов'язаної справи №922/1391/16.

03 листопада 2016 року від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі Національного банку України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2017 провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 10.10.2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2017 судом призначено колегіальний розгляд справи №922/5142/15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Калантай М.В., судді: Калініченко Н.В., Прохоров С.А. справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.10.2017.

30 жовтня 2017 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (м.Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 88/90, ) перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (01133, вул. Щорса, буд. 36-Б. м.Київ, ) за Кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011 в розмірі 1570079,61грн., яка складається з: 944950,00грн. заборгованості по кредиту; 326557,10грн. заборгованості по процентам, 123568,15грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 45092,05грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7255,01грн. суми трьох процентів річних від суми простроченого боргу, 2657,30грн. суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів, 120000,00грн. штрафу, звернути стягнення за Іпотечним договором від 24 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №257, на предмет іпотеки за цим договором, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд.88/90, ) , а саме на: нежитлові приміщення 1-го поверху №11, 12а, 13, 13а, 15-22, 22а, 38, 39, та нежитлові приміщення 2-го поверху №33-38 в літ. Б-2, загальною площею 1400,4кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, провулок Метізний, будинок 10, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В судовому засіданні 31.10.2017 оголошено технічну перерву до 20.11.2017.

В призначеному судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про залучення третьої особи. Також просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Суд відхиляє клопотання позивача про залучення третьої особи, оскільки згідно статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть бути залучені до участі у справі лише у тому випадку, коли рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки цих осіб.

Натомість, позивачем не обґрунтовано та не доведено належним чином, що рішення у даній справі вплине чи може вплинути на права Національного банку України, зокрема, що існує загроза втрати майнових прав НБУ за договором застави на підставі кредитного договору, у разі прийняття рішення суду про відмову у позові.

Крім того, предметом спору у даній справі не є безпосереднє стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому рішення у даній справі не впливає на обсяг майнових прав на підставі кредитного договору. Реалізація банком права на звернення стягнення на предмет іпотеки не є єдиним передбаченим чинним законодавством способом задоволення майнових вимог до позичальника за кредитним договором. Отже, у випадку відмови у цьому позові банк не позбавлений можливості задовольнити свої вимоги іншим способом.

Щодо заяви позивача про зміну предмету позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

При цьому, згідно пункту 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу) розгляд справи починається заново.

Отже, оскільки позивач подав заяву про зміну складу суду після призначення колегіального розгляду справи та до початку розгляду справи по суті судом у новому складі, а також надав докази направлення даної заяви іншій стороні у справі, суд вважає за можливе прийняти її до розгляду.

У зв'язку з цим, позовні вимоги у даній справі розглядаються з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову.

Відповідач у відзиві від 31.10.2017 заперечив проти позову, з урахуванням заяви про зміну його предмету, та просив суд відмовити в його задоволенні. При цьому, зазначає, що на даний час рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2016 у справі №922/1391/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.03.2017, з ТОВ "ТПК "Нова", вже стягнуто, солідарно з ТОВ "ТД ТПК ОСОБА_4" та ТОВ "Металіст-ГКН", заборгованість за Кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011 в розмірі 1570079,61грн. Також, рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 24.01.2017 у цивільній справі №639/3633/16-ц на користь ПАТ "Дельта Банк" стягнуто з ОСОБА_5, як поручителя ТОВ "ТПК "НОВА", заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 1570079,61грн. У зв'язку з цим, посилаючись на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 (номер в ЄДРСР 43266776), відповідач вказує, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязання. Однак позивач доказів щодо неможливості виконання рішення суду від 29.06.2016 у справі №922/1391/16 не надав. Крім того, згідно позиції викладеної в листі Верховного Суду України від 01 лютого 2015р. "Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна", одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Таким чином, одночасне звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним.

Крім вищенаведеного, відповідач у відзиві вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до повної зупинки виробництва та неможливості здійснення підприємницької діяльності; його підприємство є важливою ланкою оборонної промисловості України, а тому передчасне звернення стягнення на предмет іпотеки може завдати суттєвої шкоди обороноздатності Країни; вважає неспіврозмірною та передчасною вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки із заборгованістю за Кредитним договором.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав 20.11.2017 до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано терміновим виробничим відрядженням директора, юрисконсульта та начальника відділу технічного контролю, що унеможливлює присутність у судовому засіданні жодної уповноваженої на представництво особи.

Суд відхиляє дане клопотання, оскільки згідно частини 1 статті 77 ГПК України нез'явлення в засідання представників сторін може бути підставою для відкладення розгляду справи у випадку, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У даному випадку, суд вважає, що наявних у справі документів достатньо для вирішення спору по суті заявлених вимог.

Крім того, відповідач не довів неможливості забезпечення явки в судове засідання іншого представника, зокрема, іншого юрисконсульта чи іншого працівника підприємства.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

24 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", як кредитором, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №74010-2 (далі за текстом - Кредитний договір), за умовами якого кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановлює позичальнику кредитний ліміт у розмірі 1000000,00грн., а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 1.3 Кредитного договору, загальний строк кредитної лінії - з 24 лютого 2011 року по 23 лютого 2014 року включно. Позичальник повертає кредит в останні три місяці строку кредитування за цим договором, рівними частинами не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, встановленого в абзаці першому цього пункту договору, якщо інше не випливає з цього договору або договорів про внесення змін а доповнень до нього.

У подальшому сторонами вносились зміни до Кредитного договору шляхом укладення договорів про внесення змін:

- договір про внесення змін та доповнень від 02.03.2012 у зв'язку з переглядом кредитного ліміту, встановлено, що наступний перегляд кредитного ліміту здійснюється кредитором починаючи з 01.03.2013. На дату початку та на час наступного перегляду заборгованості позичальника за кредитною лінією не може перевищувати 850 000,00грн.;

- договір про внесення змін та доповнень від 27.12.2012 №2 у зв'язку зі зміною кредитором рахунку для обліку нарахованих комісій за управління кредитними коштами (резервуванні коштів на користь позичальника);

- договір про внесення змін та доповнень від 11.03.2013 у зв'язку з переглядом кредитного ліміту, встановлено, що починаючи з 11.03.2013 позичальнику встановлюється кредитний ліміт в розмірі 1000000,00грн., наступний перегляд кредитного ліміту здійснюється кредитором починаючи з 23.02.2014; встановлено зобовязання позичальника забезпечити погашення суми кредиту, що перевищує встановлений кредитний ліміт з додержанням такого графіку зниження заборгованості за кредитом; встановлено, що з 11.03.2013 проценти за користування кредитом сплачуються позичальником з розрахунку 21% процентів річних; змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 31,5% у випадку порушення позичальником будь-якої з умов пунктів 4.2.4. - 4.2.7.-4.2.18 кредитного договору; викладено пункт 4.2.4. договору в новій редакції.

02.12.2013 між ПАТ "Астра Банк" (надалі-продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Пунктом 2.1 договору було передбачено, що продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця покупцю та обов'язки продавця вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги.

Наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі прав вимоги, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін, підтверджується передача прав вимоги зазначених в додатку до цього акту від продавця до покупця - ПАТ "Дельта Банк" (який є його невідємною частиною), що посвідчує факт здійснення відступлення.

Відповідно до додатку до цього акту, до складу вимог за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 було включено і право вимоги виконання ТОВ "ТПК "НОВА" зобовязань за кредитним договором від 24.02.2014 №74010-2.

Відповідно до приписів статей 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Отже, за договором відступлення права вимоги (цессії) не припиняються первісні зобов'язання сторін, а відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених таким договором умовах. При цьому, цивільним законодавством не вимагається оплатного відступлення прав вимоги від первісного кредитора до набувача.

Таким чином, вищевказаним договором купівлі-продажу прав вимоги було передбачено набуття позивачем не тільки всіх існуючих, а й майбутніх прав, що свідчить про передачу позивачу в тому числі і права дострокового стягнення кредиту.

09 липня 2014 року між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, який згідно договору купівлі-продажу прав вимоги прийняв від ПАТ "АСТРА БАНК" право вимоги за кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011 (став кредитором за зобов'язанням), та ТОВ "ТПК "НОВА", як позичальником, укладено додатковий договір №4 до Кредитного договору, відповідно до якого Кредитний договір викладено у новій редакції.

Так, за умовами пункту 1.1 Кредитного договору в редакції додаткового договору №4 кредитор надає позичальнику грошові кошти, у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов'язується своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов'язання за цим договором.

Надання кредиту здійснюється в сумі 1000000,00грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08.06.2016 включно, на умовах визначених цим договором (пункт 1.1.1. Кредитного договору в редакції додаткового договору №4).

Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту, у відповідності до Графіку погашення кредиту, наведеному в додатку 1 до цього договору (пункт 1.1.2 Кредитного договору).

Пунктом 1.1.3 Кредитного договору в редакції додаткового договору №4 сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених пунктом 3.3.16.2-3-3.16.3 цього договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 27% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором з моменту невиконання зазначених зобов'язань. Процентна ставка за користування кредитом в розмірі 27% річних діє до дня виконання умов, передбачених пунктами 3.3.16.2. 3.3.16.3. цього договору. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим.

Згідно п. 1.1.4 Кредитного договору в редакції додаткового договору №4 сторони домовились викласти підпункти 1.1.3 пункту 1.1. статті 1 Договору в наступній редакції: у випадку невиконання позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п. 3.3.16 Договору, процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в розмірі 27% (двадцять сім) процентів річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) виконання зобов'язання та діє до дня (включно) виконання умов, 3.3.16 цього договору.

Згідно з п. 3.2.5 Кредитного договору в редакції додаткового договору №4, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та можливих штрафних санкцій у разі невиконання позичальником умов Кредитного договору.

Пунктом 4.2. Кредитного договору встановлено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником вимог п. 3.3.1, 3.3.6-3.3.16 Кредитного договору Позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від максимального ліміту заборгованості, вказаного в п.1.1.1 Кредитного договору.

Рішенням господарського суд Харківської області від 29.06.2016, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №922/1391/16, було встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором та стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість, яка станом на 04.03.2016 становить 1570079,61грн.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ "Астра Банк", як іпотекодержателем, правонаступником всіх прав та обов'язків якого на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №1533, виступає ПАТ "Дельта Банк", та ТОВ "ТПК "НОВА", як іпотекодавцем, укладено Іпотечний договір від 24 лютого 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №257 (далі за текстом - Іпотечний договір) з наступними змінами та доповненнями.

Предметом вказаного Іпотечного договору є наступне нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №№11, 12а, 13, 13а, 15-22, 22а, 38, 39, та нежитлові приміщення 2-го поверху №№33-38 в літ.Б-2 загальною площею 1400,4 кв.м., розташоване за адресою: м.Харків, провулок Метізний, будинок 10, що належить Іпотекодавцю на прав власності (надалі - Предмет іпотеки).

Загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін складала на день укладення Іпотечного договору 2104130,00грн.

Відповідно до п.4.1.5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (основного чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пункт 4.1.6 Іпотечного договору встановлює, що у разі порушення позичальником зобов'язання за Кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги та згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України, ПАТ "Дельта Банк" є правонаступником прав кредитора та іпотекодержателя за Кредитним договором та Іпотечним договором.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про Іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Як зазначалося вище, відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором виконував неналежним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1570079,61грн., яка складається з: 944950,00грн. заборгованості по кредиту; 326557,10грн. заборгованості по процентам, 123568,15грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 45092,05грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7255,01грн. суми трьох процентів річних від суми простроченого боргу, 2657,30грн. суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів, 120000,00грн. штрафу.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, у разі якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Також, відповідно до пунктів 7.2, 7.3 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.2 цього договору.

Враховуючи викладене, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи викладену обставину, суд вваажає за необхідне зазначити, що продаж предмету іпотеки слід здійснювати за ціною на рівні, не нижчому ніж визначений згідно висновком судової будівельно-оціночної експертизи №11787 від 15.06.2016, проведеної у справі №922/5142/15, а саме: 3185230,00грн.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, судом відхиляються, оскільки відповідно до правової позиці, викладеної у постанові Верховного Суду України від 04.09.2013 у справі № 6-73цс13 наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Крім того, суд зазначає, що відповідач посилаючись на подвійне стягнення за кредитним договором не надав жодних доказів погашення своєї заборгованості за кредитним договором. В той же час згідно частини 1 статті 42 Зкону України "Про іпотеку" боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Також, відповідач стверджує у відзиві, що виробничі потужності підприємства знаходяться в приміщенні, звернення стягнення на яке вимагає ПАТ "Дельта Банк", а тому таке звернення призведе до повної зупинки виробництва та неможливості здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, і як, наслідок, до втрати Державного бюджету у вигляді податків та скорочення робочих місць. При цьому, відповідач вказує і те, що його підприємство є важливою ланкою оборонної промисловості України, а тому передчасне звернення стягнення на предмет іпотеки може завдати суттєвої шкоди обороноздатності Країни.

Суд зазначає, що в розумінні чинного законодавства вказані доводи не можуть бути підставою для звільнення відповідача, як іпотекодавця, від виконання взятих на себе зобов'язань за Іпотечним договором.

Посилання відповідача на неспірозмірність вартості предмету іпотеки та суми вимог ПАТ "Дельта Банк" за Кредитним договором, судом не приймаються, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Положення частини 3 статті 39 Закону України "Про іпотеку", на яку посилається відповідач, містять вказівку лише про те, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Щодо доводів про те, що ПАТ ОСОБА_7" не було направлено письмову вимогу про усунення порушення та не надано строк для виконання ТОВ "ТПК "НОВА" порушеного зобов'язання суд зазначає, що згідно частини 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку" положення частини першої цієї статті щодо обов'язкового надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Враховуючи викладене, суд покладає витрати зі сплати судового збору на відповідача в наступних розмірах:

- 26638,05грн. (1331902,69грн. х 2%) - сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем за подачу позову станом на 31.08.2015. Дану суму слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету;

- 3572,65грн. ((1570079,61грн. - 1331902,69грн.) х 1,5%) - сума судового збору, яка була сплачена позивачем за збільшення ціни позову, здійсненої згідно його заяви від 13.07.2016 про уточнення позовних вимог. Дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Отже, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи у даній справі в розмірі 13860,00грн. слід також покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (61093, м.Харків, вул.Полтавський шлях, буд. 88/90, ) перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (01133, вул. Щорса, буд. 36-Б. м.Київ, ) за Кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011 в розмірі 1570079,61грн., яка складається з: 944950,00грн. заборгованості по кредиту; 326557,10грн. заборгованості по процентам, 123568,15грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 45092,05грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7255,01грн. суми трьох процентів річних від суми простроченого боргу, 2657,30грн. суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів, 120000,00грн. штрафу, звернути стягнення за Іпотечним договором від 24 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №257, на предмет іпотеки за цим договором, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (61093, м.Харків, вул.Полтавський шлях, буд.88/90, ), а саме на: нежитлові приміщення 1-го поверху №11, 12а, 13, 13а, 15-22, 22а, 38, 39, та нежитлові приміщення 2-го поверху №33-38 в літ. Б-2, загальною площею 1400,4кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, провулок Метізний, будинок 10, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Встановити початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому ніж визначений згідно висновком судової будівельно-оціночної експертизи №11787 від 15.06.2016, проведеної у справі №922/5142/15, а саме: 3185230,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (61093, м.Харків, вул.Полтавський шлях, буд.88/90, ) на користь Державного бюджету України 26638,05грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" (61093, м.Харків, вул.Полтавський шлях, буд.88/90, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, вул.Щорса, буд. 36-Б. м.Київ, ) 3572,65грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 27.11.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_4 ОСОБА_1