РІШЕННЯ

14.11.2017Справа №910/16951/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16951/17

за позовом комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 16 513,01 грн.,

за участю представників:

позивача - Ткаченко М.М. (довіреність від 24.10.2017 №б/н);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Магазин) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець): 7 971,72 грн. основного боргу, який утворився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 03.06.2015 №ОБ-С-00073/0361 щодо розміщення об'єкту сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (далі - Договір); 1 876,40 грн. втрат від інфляції; 6 170,86 грн. пені; 494,03 грн. 3% річних, а всього 16 513,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 14.11.2017.

Позивач 09.11.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відзив на позовну заяву суду не подав.

Ухвалу Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі було надіслано сторонам на адреси, зазначені в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою позивача. До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.06.2017 Магазином (сторона 1) і Підприємцем (сторона 2) було укладено Договір, за умовами якого:

- сторона 2 на підставі протоколу про результати торгів від 03.06.2015 №82 отримує можливість провадити підприємницьку діяльність в об'єкті сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у визначеному згідно з пунктами 1.2 і 1.3 Договору місці та отримує послуги з облаштування і утримання місця, а сторона 1 надає послуги з облаштування та утримання місця на умовах, визначених Договором (пункт 1.1 Договору);

- плата за облаштування та утримання місця визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів від 03.06.2015 №82 і складає 10 971,72 грн., в тому числі ПДВ (пункт 2.1 Договору);

- плата за облаштування та утримання місця у розмірі, зазначеному в пункті 2.1 Договору, сплачується стороною 2 на рахунок сторони 1 повною сумою єдиним платежем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами Договору (пункт 2.4 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 03.06.2015 до 01.10.2015, а в частині сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов'язань (пункт 4.1 Договору);

- за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця сторона 2 сплачує на корись сторони 1 пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України (пункт 5.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме: від позивача - директора Торбенком Дмитром Миколайовичем, який діяв на підставі статуту, та від відповідача - ОСОБА_1, який діяв на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та скріплено печаткою позивача.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору відповідачем 12.05.2015 було здійснено проплату гарантійного внеску у сумі 3 000 грн.

Разом з тим, заборгованість за Договором складає 10 971,72 грн., а за вирахуванням гарантійного внеску борг відповідача перед позивачем складає 7 971,72 грн.

Листом від 20.07.2015 №227 та претензією від 09.06.2017 №295-739 позивач вимагав сплатити заборгованість.

Відповідач відповіді на вказані лист і претензію не надіслав, борг не сплатив.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 7 971,72 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 1 876,40 грн. втрат від інфляції, 6 170,86 грн. пені та 494,03 грн. 3% річних (період прострочення з 17.06.2015 до 10.07.2017).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.1 Договором передбачено, що за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця сторона 2 сплачує на корись сторони 1 пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2-а; адреса для листування: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 6; ідентифікаційний код 36927573): 7 971 (сім тисяч дев'ятсот сімдесят одну) грн. 72 коп. основного боргу; 1 876 (одну тисячу вісімсот сімдесят шість) грн. 40 коп. втрат від інфляції; 6 170 (шість тисяч сто сімдесят) грн. 86 коп. пені; 494 (чотириста дев'яносто чотири) грн. 03 коп. 3% річних і 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Згідно з частиною п'ятою статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 22.11.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук