ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 922/2180/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач) Ємельянова А.С., Кондратової І.Д.
розглянувши касаційні скаргималого приватного підприємства фірми "Ерідон", Приватного підприємства "Юридична компанія "Легіон"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017
за заявоюмалого приватного підприємства фірми "Ерідон"
прозабезпечення позову
у справі№ 922/2180/17 Господарського суду Харківської області
за позовоммалого приватного підприємства фірми "Ерідон"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" 2.Приватного підприємства "Юридична компанія "Легіон"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
товариство з обмеженою відповідальністю "Торагро Сольюшин"
простягнення 153 447 500,00 грн
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача-1: Євтушенко А.С.,

від відповідача-2: Сиротенко О.В.,

третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство фірма "Ерідон" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт", Приватного підприємства "Юридична компанія "Легіон", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Торагро Сольюшин", про стягнення з ТОВ "Лотівка Еліт" 153 247 500,00 грн заборгованості та з ПП "Юридична компанія "Легіон" 200 000,00 грн штрафу.

03.07.2017 до місцевого господарського суду надійшла заява МПП фірми "Ерідон" про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт в межах позовних вимог (153 247 500, 00 грн) на все нерухоме та рухоме майно, що належить ТОВ "Лотівка Еліт", в тому числі на посіви (незібраний врожай) та отриманий врожай сільськогосподарських культур 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, які перебувають у фактичному користуванні (оренді) ТОВ "Лотівка Еліт", шляхом винесення постанови про опис та арешт майна та передачі описаного майна на зберігання МПП фірмі "Ерідон" з подальшим вилученням дозрілого врожаю шляхом надання права збору врожаю сільськогосподарських культур МПП фірмі "Ерідон" із застосуванням спеціалізованої техніки та подальшою передачею зібраного врожаю сільськогосподарських культур на відповідальне зберігання МПП фірмі "Ерідон".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2017 у справі №922/2180/17 заяву МПП фірми "Ерідон" про забезпечення позову задоволено; накладено арешт в межах позовних вимог у розмірі 153 247 500, 00 грн на все нерухоме та рухоме майно, що належить ТОВ "Лотівка Еліт", в тому числі на посіви (незібраний врожай) та отриманий врожай сільськогосподарських культур 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, які перебувають у фактичному користуванні (оренді) ТОВ "Лотівка Еліт", в тому числі на території Старобейзимської, Мокіївської, Серединецької, Городищенської, Чотирбоківської, Рожичнянської, Коськівської, Корчицької, Плесенської, Хролинської, Великорішнівської, Вербовецької, Ленковецької, Новичівської, Лотівської, Вовківецької, Великошкарівської сільських рад Шепетівського району Хмельницької області; Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області; Великоскнитської, Іванівської, Миньковецької, Ганнопільської, Хоняківської, Улашанівської, Великоправутинської, Лисиченської сільської ради Славутського району Хмельницької області; Роговичівської, Новолобунської сільських рад Полонського району Хмельницької області; Коритненської сільської ради Білогірського району Хмельницької області; Гриценківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, шляхом винесення постанови про опис та арешт майна та передачі описаного майна на зберігання МПП фірмі "Ерідон", з подальшим вилученням дозрілого врожаю шляхом надання права збору врожаю сільськогосподарських культур МПП фірмі "Ерідон" із застосуванням спеціалізованої техніки та подальшою передачею зібраного врожаю сільськогосподарських культур на відповідальне зберігання МПП фірмі "Ерідон".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі № 922/2180/17 ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2017 у справі № 922/2180/17 скасовано, в задоволенні заяви МПП фірми "Ерідон" про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, МПП фірми "Ерідон", звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду від 04.07.2017 залишити в силі.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017, ПП "Юридична компанія "Легіон" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд.

У відзиві на касаційну скаргу позивач, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги відповідача, просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилався на те, що ТОВ "Лотівка Еліт" в більшості отримує дохід від реалізації вирощеного врожаю сільськогосподарських культур і що задоволення майнових вимог позивача у цій справі зможе відбутись за рахунок надходжень від продажу врожаю 2017 року, у зв'язку з чим є необхідність такий врожай сільськогосподарських культур убезпечити задля забезпечення можливості фактичного виконання рішення суду у справі у випадку його прийняття на користь позивача; існує вірогідність того, що на момент набуття рішенням господарського суду щодо стягнення з відповідача - ТОВ "Лотівка Еліт" грошових коштів законної сили, відповідач вже встигне зібрати та перемістити врожай с/г культур у невідоме позивачу місце та при цьому не буде поспішати з реалізацією зібраного, щоб не допустити надходжень грошових коштів на розрахунковий рахунок і виконати рішення суду.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення такого позову; такі заходи забезпечення позову (накладення арешту на посіви та увесь отриманий врожай сільськогосподарських культур вартістю у розмірі позовних вимог) є адекватними та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і сприятимуть виконанню рішення суду у разі задоволення позову.

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та відмовляючи в задоволенні вказаної заяви позивача, апеляційний суд, посилався на те, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову належним чином не обґрунтована, базується лише на власних міркуваннях та припущеннях позивача та, що судом першої інстанції було порушено принцип адекватності заходу до забезпечення позову. Крім того, зазначив, що позивачем не було надано доказів, що підтверджують вартість майна, на яке вимагається накладення арешту.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, зважаючи на предмет та підстави заявленого у справі №922/2180/17 позову та враховуючи обґрунтування викладені в заяві про забезпечення позову, не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 66 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічні положення закріплено в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 р.

Так, п.п. 1, 3 вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України передбачено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведеного вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

У даному випадку відповідач 1 (ТОВ "Лотівка Еліт") є товариством, яке одержує дохід від реалізації вирощеного врожаю.

Отже, з огляду на основний вид діяльності відповідача 1 та суму заявлених до стягнення з нього грошових коштів, вбачається обґрунтованим та адекватним застосування заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ТОВ "Лотівка Еліт", в тому числі на посіви (незібраний врожай) та отриманий врожай сільськогосподарських культур 2017 року, в межах позовних вимог.

При цьому, обраний місцевим господарським судом захід до забезпечення позову (зокрема, накладення арешту на посіви (незібраний врожай) та отриманий врожай сільськогосподарських культур 2017 року) обумовлений специфікою діяльності відповідача 1 та сезонністю сільськогосподарського виробництва.

Посіви, незібраний врожай, отриманий врожай за своєю природою є сукупністю сільськогосподарських культур, тобто речей, що характеризуються родовими ознаками. Тому у випадку вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на дане майно значення має його вартість (в межах ціни позову), а не рік збирання.

Як зазначено в рішенні Європейський суд з прав людини від 27.07.2004, прийнятому в справі "Ромашов проти України, п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і осоновоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України, приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 04.07.2017 у справі №922/2180/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального законодавства та з метою забезпечення подальшого виконання рішення суду у даній справі.

В свою чергу, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі №922/2180/17 прийнята без дослідження правовідносин, що склались між сторонами справи, та за відсутності належної оцінки ризиків невиконання в майбутньому судового рішення у дані справі у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України, касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Малого приватного підприємства фірми "Ерідон", Приватного підприємства "Юридична компанія "Легіон" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі №922/2180/17 скасувати.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2017 у справі №922/2180/17 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" (30453, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, село Лотівка, вул. Центральна, буд. 1, корпус Б, ) на користь Малого приватного підприємства фірми "Ерідон" (08143, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Княжичі, вул. Леніна, буд. 46, ) 1 600,00 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" (30453, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, село Лотівка, вул. Центральна, буд. 1, корпус Б, ) на користь Приватного підприємства "Юридична компанія "Легіон" (61019, місто Харків, в'їзд Даргомижського, буд. 6, ) 1 600,00 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Харківської області.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді А. Ємельянов

І. Кондратова