ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2017 р.Справа № 916/2285/17

За позовом: Приватного підприємства "УПТК";

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лементарьова Віктора Акимовича;

про стягнення зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Охотська Л.В. - керівник;

Пак О.І. - довіреність б/н від 14.09.2017р.

від відповідача: Лементарьов В.А. - паспорт НОМЕР_1 від 11.04.1996р., витяг з ЄДР від 20.09.2017р.;

Сігнаєвський А.О. - договір про надання юридичної допомоги від 10.10.2017р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "УПТК" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Лементарьова Віктора Акимовича, в якій просить суд зобов'язати останнього поновити цілісність пошкодженого паркану ПП "УПТК", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме: демонтувати частину даху приміщення, яка розташована над парканом і твердим покриттям підприємства; забетонувати отвір внизу паркану, здійснити демонтаж металевої двері та закласти дверний отвір у паркані.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, посилається на норми ст.ст.13,22,319 ЦК України та ст.ст. 103, 104 ЗК України та вважає, що ФОП Лементарьов В.А. здійснює свою підприємницьку діяльність з порушенням його прав, оскільки наносить збитки, а також створює незручності та здійснює шкідливий вплив.

Так, позивач зазначає, що відповідач є власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, користувачем земельної ділянки, на якій розташована вищевказана будівля, а також власником декількох не житлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які використовуються ним у підприємницькій діяльності. При цьому нежитлові будівлі, які належать відповідачу, розташовані поруч з нежитловими будівлями позивача, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що він є власником нежитлової будівлі площею 17,6 кв.м., що розташована на території 152 кв.м. під інженерними мережами ЗАТ „Лазур", яку ПП "УПТК" придбало у вказаного товариства на підставі угоди від 16.07.2004р., зауважуючи при цьому, що право власності на вказану будівлю визнано за ним постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. по справі № 9-16-30/367-06-11188.

Крім того, ПП „УПТК" вважає, що воно, на відміну від відповідача, є власником паркану та інженерних мереж, оскільки ним у ЗАТ „Лазур" відповідно до угоди про заміну одного зобов'язання іншим зобов'язанням від 08.11.2005р. були придбані: огорожа, паркан з воротами, дата вводу в експлуатацію 01.01.1961р.; водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.11.1966р.; водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.01.1954р.; водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.01.1970р.; каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.11.1968р.; каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.01.1969р.; каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.01.1970р. загальною вартістю 19372 грн., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому паркан, який є його власністю, розмежовує земельні ділянки, що використовуються ним та відповідачем.

Заподіяння збитків, як вказує позивач, проявляються в затопленні відповідачем оглядового колодязя з інженерними мережами водопроводу і водоміром обліку споживання води. Крім того, у приміщенні, яке побудовано відповідачем поруч з парканом, знаходиться велика кількість собак ветеринарної клініки ФОП Лементарьова В.А. При цьому останнім у паркані було пробито отвір для здійснення стоку нечистот від хворих собак на територію ПП „УПТК". Позивач вказує, що відповідач також самовільно зруйнував частину паркану, який належить ПП„УПТК", та встановив металеві двері, згоди на що позивачем надано не було.

Позивач зауважує, що відповідач жодним чином не реагує на численні вимоги ПП„УПТК" щодо припинення порушення його прав та інтересів, зазначаючи при цьому про неодноразові його звернення до органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів щодо припинення порушень норм санітарно-епідеміологічного законодавства, які жодних позитивних результатів для вирішення проблеми не дали.

Вказане і призвело до звернення ПП „УПТК" до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.09.2017р. порушено провадження у справі № 916/2285/17 із призначенням розгляду в засіданні суду 11.10.2017р.

Ухвалою суду від 11.10.2017р., з урахуванням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, невиконання вимог ухвали суду, а також з огляду на необхідність додаткового дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 30.10.2017р.

30.10.2017р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.69-71), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що він здійснює свою підприємницьку діяльність лише за адресою: м. Одеса, вул. Краснослобідська, 1/1, а не за адресою вул. Краснослобідська, 1/1-А, при цьому жодною ліцензованою діяльністю, зокрема наданням ветеринарних послуг, не займається.

Відповідач також вказує про відсутність у ПП „УПТК" жодних доказів наявності у нього права власності на земельну ділянку, спірний паркан та інженерні мережі.

Щодо наданих позивачем фотографій вказує про неможливість встановлення, де і коли вони зроблені, та чи відносяться об'єкти, що зображені на них, до тих, щодо яких виник спір, а отже такі документи є недопустимими доказами.

Крім того відповідач вказує на недоведеність позивачем обставин, що викладені у позові, зокрема, щодо тверджень про руйнування ним паркану позивача і встановлення дверей.

З урахуванням вищевказаного, ФОП Лементарьов В.Я. у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 30.10.2017р. представники позивача під час розгляду справи по суті в повному обсязі підтримали заявлені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та його представник в свою чергу заперечували проти задоволення позову, наполягали на відмові у його задоволенні з підстав, що безпосередньо викладені у відзиві на позов.

В засіданні суду 30.10.2017р., з огляду на необхідність додаткового витребування та дослідження доказів, оголошено перерву до 16.11.2017р.

В судовому засіданні 16.11.2017р., з урахуванням необхідності додаткового дослідження доказів, оголошено перерву до 20.11.2017р.

20.11.2017р. від позивача надійшли письмові заперечення на відзив (т.2 а.с.2-7), згідно яких останній зазначає, що посилання відповідача на те, що він не здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1, спростовуються фактом надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0510 га за цією адресою для експлуатації та обслуговування складів та офісів, а об'єкти нерухомості - 43/100 часток нежитлового приміщення медпункту площею 208,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та нежитлова будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 204,5 кв.м., є одним і тим самим об'єктом нерухомого майна, який ФОП Лементарьов В.А. використовує у своїй підприємницькій діяльності.

Крім того, позивач, посилаючись на висновки, викладені у рішенні господарського суду Одеської області від 15.11.2017р. по справі № 916/1716/17, вказує, що він та відповідач є суміжними землекористувачами, а земельні ділянки, які використовує він та ФОП Лементарьов В.А., розмежовує паркан, який є власністю підприємства. При цьому, оскільки паркан не має фундаменту, він не є об'єктом нерухомого майна, право власності на який підлягало державній реєстрації відповідно до положень п. 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5.

Щодо тверджень відповідача стосовно наявності саме у нього права власності на спірний паркан, який він придбав згідно договору купівлі - продажу від 20.09.2012р., позивач, спростовуючи цей факт, зазначає, що аналіз змісту самого договору свідчить про зворотне.

Позивач у вказаних запереченнях зауважує, що відповідач підтвердив у судовому засіданні той факт, що для запобігання затоплення його території під час дощу він пробив отвір у паркані для зливу дощової води з його території на територію ПП „УПТК".

В судове засідання 20.11.2017р. з'явилися представники сторін, які підтримали свої правові позиції, що було викладені в попередніх судових засіданнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані під час розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Приватного підприємства "УПТК" направлені на зобов'язання відповідача - ФОП Лементарьова Віктора Акимовича поновити цілісність пошкодженого паркану ПрАТ "УПТК", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме демонтувати частину даху приміщення, яка розташована над парканом і твердим покриттям підприємства; забетонувати отвір внизу паркану, здійснити демонтаж металевих дверей та закласти дверний отвір у паркані.

Таким чином, позов Приватного підприємства "УПТК", фактично, направлений на захист свого права власності та в правовому розумінні є негаторним позовом, тобто позовом власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України).

За таких обставин, суд, окреслюючи предмет доведення, зазначає, що при вирішенні даного спору, позивач має довести, а суд оцінити, по-перше, наявність у позивача права, на захист якого подано позов, а, по-друге, факт порушення цього права відповідачем.

При цьому зазначені обставини мають бути підтверджені в порядку ст.ст. 33-34 ГПК України належними та допустимими доказами.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, як з'ясовано судом, позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, стверджує, що, по-перше, він є власником паркану, цілісність якого порушено відповідачем, по-друге, він та відповідач у справі є суміжними землекористувачами земельних ділянок, а Фізичною особою-підприємцем Лементарьовим В.А. порушується зміст добросусідства, встановлений ст. 103 ЗК України, та положення ст. 104 вказаного кодексу, нормами якої встановлено попередження шкідливого впливу на сусідню земельну ділянку.

Оцінюючи наявність у позивача суб'єктивного права, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, в обґрунтування наявності у позивача прав на спірний паркан останній посилається на наявність укладеної між ним та ЗАТ „Лазур" угоди про заміну одного зобов'язання іншим зобов'язанням від 08.11.2005р. (т.1 а.с.22), згідно якої, на підставі відповідного акту приймання -передачі від 08.11.2005р. (т.1 а.с.23), ЗАТ „Лазур" (Боржник) було передано, а ПП „УПТК" (Кредитор) прийнято у власність таке майно:

-огорожа, паркан з воротами, дата вводу в експлуатацію 01.01.1961р.;

- водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.11.1966р.;

- водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.01.1954р.;

- водопровід, дата вводу в експлуатацію 01.01.1970р.;

- каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.11.1968р.;

- каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.01.1969р.;

- каналізація, дата вводу в експлуатацію 01.01.1970р. загальною вартістю 19372 грн., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому суд зауважує, що позивачем не надано жодних доказів того, що зазначене майно не є об'єктом нерухомості, право власності на який підлягало державній реєстрації відповідно до положень п. 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, який був чинним станом на день укладення вищевказаної угоди (2005р.). Саме лише зазначення позивачем того, що спірний паркан не має фундаменту, а відтак не є об'єктом нерухомого майна, жодним чином документально не підтверджено.

Суд зазначає, що порядок та методика проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд визначено Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 N 127 (далі - Інструкція), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773.Пунктом 2 Інструкції визначено, що технічній інвентаризації підлягають, зокрема, будинки і споруди громадського та виробничого призначення, інженерні мережі, елементи благоустрою тощо; господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо).

За змістом вказаної інструкції, тини, паркани, частоколи, плоти, мури є видами огорожі. На плані земельної ділянки кожен будинок та господарська будівля, починаючи з основної, літерується великими буквами алфавіту. Господарські будівлі літеруються слідом за основними. Паркани та огорожі нумеруються арабськими цифрами, тротуари та замощення - римськими.

Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем технічні паспорти на нерухоме майно (т.1 а.с.103-104, 106-107, 108-117), не містять даних щодо інвентаризації огорожі (паркану).

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено, що огорожа та паркан з воротами, переданий за угодою від 8.11.2005р., та паркан, порушення цілісності якого є предметом спору, є одним і тим же об'єктом, а також не доведено наявність права власності, на захист якого направлений позов.

Крім того, суд вважає, що позивачем в порушення вимог ст. 33 ГПК України не надано також належних доказів стосовно того, що відповідачем здійснюються дії, що порушують права позивача.

Як слідує з матеріалів справи, ПП „УПТК" неодноразово зверталося до контролюючих органів зі скаргами та зверненнями з вимогою провести відповідні перевірки стосовно порушення відповідачем норм санітарно-епідеміологічного законодавства та зобов'язати його припинити змивання через навмисно зроблений отвір злив бруду та фекалій тварин, які є пацієнтами ветеринарної клініки, у колодязь ПП „УПТК" та на його територію (т.1а.с.32-33,34-35,42). Матеріали справи також містять звернення позивача з вимогами про притягнення ФОП Лементарьова В.А. до відповідальності.

Разом з тим, суд вказує, що належних доказів прийняття за наслідками їх розгляду відповідних рішень згідно до ст.ст.107, 236, 238 КпАП, тощо, а також доказів встановлення відповідних фактів матеріали справи не містять.

Наданий позивачем на підтвердження своїх вимог акт від 19.08.2017р. (т.1а.с.129), у якому зазначено про встановлення факту затоплення оглядового колодязю, в якому розташований водомірний вузол ПП „УПТК", жодним чином не свідчить, що таке затоплення було здійснено саме ФОП Лементарьовим В.А. Більш того, зі змісту самого документу слідує, що він, фактично, є одностороннім, оскільки підписаний лише головою комісії - головним інженером ПП „УПТК" ОСОБА_6 та членом комісії - слюсарем - сантехніком ОСОБА_7 Тобто без участі інспектора Управління з контролю і промислового водокористування філії „Інфоксводоканал" ТОВ „Інфокс" ОСОБА_8, який, як це зазначено безпосередньо у акті, від підпису відмовився.

Суд також зауважує, що оскільки станом на день розгляду справи ані позивачем, ані відповідачем не оформлено право користування земельними ділянками, на яких розміщені належні ним об'єкти нерухомості, посилання позивача на відповідні норми земельного законодавства суд вважає необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, суд вказує, що позивачем належним чином не доведено як наявності у нього суб'єктивного права, на захист якого подано позов, так і фактів порушення його відповідачем у справі, що зумовлює відмову у задоволенні позову Приватного підприємства "УПТК" у повному обсязі.

Враховуючи відмову у задоволенні позову ПП „УПТК", підстави для покладення на відповідача судових витрат, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 27 листопада 2017 р.

Суддя Ю.М. Щавинська