ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р. Справа № 911/2899/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неовак", 04050, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Мельникова, буд. 81 А, офіс 117

до Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська птахофабрика", 07534, Київська обл., Баришівський р-н, село Садове

про стягнення 105164,67 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01/8 від 27.08.2017;

від відповідача: не зявився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Неовак" (позивач) звернулось у господарський суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська птахофабрика" (відповідач) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути 65164,67 грн. заборгованості що складається з 52167,20 грн. основного боргу, 11628,22 грн. пені та 1369,25 грн. 3% річних за договором поставки №166/16 від 13.12.2016.

Після подання позовної заяви відповідач частково оплатив заборгованість за поставлений товар у розмірі 40000,00 грн. Сплата вказаної суми підтверджена наданою позивачем банківською випискою.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства ціну позову вказує позивач, має місце нова ціна позову 65164,67 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки №166/16 від 13.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, у засідання суду не зявився, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

13.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Неовак" (Продавець) та Приватним акціонерним товариством "Агрофірма Березанська птахофабрика" (Покупець) укладено договір поставки №166/16 (арк. с. 9-11)? відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобовязується поставити і передати у власність Покупцю певний товар, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

За змістом розділу 3 умов договору поставка товару здійснюється окремими партіями відповідно до поданих Покупцем та погоджених Продавцем письмових заявок (замовлень). Продавець в термін двох днів розглядає подану заявку та погоджується на поставку (часткову поставку) відповідної партії товару або відхиляє подану Покупцем заявку. Заявка вважається погодженою, якщо Продавець виставив Покупцю відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 5.2. Договору 100% суми кожної поставки партії товару сплачується після отримання товару згідно видаткової накладної протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту переходу прав власності на товар. Датою переходу права власності на товар вважається дата виписки відповідної видаткової накладної.

Згідно пункту 5.3. Договору у разі наявності заборгованості Покупця грошові кошти, що надходять від Покупця як оплата за отриманий по Договору товар, зараховується Продавцем в рахунок погашення заборгованості Покупця послідовно, починаючи з першої за датою видачі неоплаченої видаткової накладної, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

На виконання умов договору позивач у період з 07.03.2017 по 20.03.2017 поставив відповідачу замовлений товар на загальну суму 92167,20 грн. відповідно до видаткових накладних №270 від 07.03.2017 на суму 23041,80 грн., №328 від 16.03.2017 на суму 34562,70 грн., №346 від 20.03.2017 на суму 34562,70 грн., а відповідач прийняв даний товар. Факт прийняття відповідачем товару підтверджується підписаними відповідачем видатковими накладними та наданими відповідачем довіреностями №Б-000119 від 07.03.2017, №Б-000129 від 16.03.2017 та №Б-000133 від 20.03.2017 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості. Відповідач надав відповідь №176 від 02.06.2017 на претензію №29/5 від 29.05.2017, в якій повністю визнає наявність заборгованості та зобовязується погасити її щомісячними оплатами у розмірі по 20000,00 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором поставки в частині оплати товару належним чином так і не виконав, позивач звернувся до суду з позовом з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог про стягнення 65164,67 грн.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи, що заборгованість за договором поставки №166/16 від 13.12.2016 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 52167,20 грн. основного боргу за поставлений товар підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором поставки №166/16 від 13.12.2016 позивачем нараховано пеню в розмірі 11628,22 грн. за видатковими накладними №270 від 07.03.2017 на суму 23041,80 грн., №328 від 16.03.2017 на суму 34562,70 грн., №346 від 20.03.2017 на суму 34562,70 грн.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі порушення терміну розрахунків Покупець за вимогою Продавця зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період такого прострочення, за кожний день затримки від суми заборгованості.

В частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що розрахунки позивача виконані арифметично невірно, у звязку з чим судом за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга Закон» було здійснено власний розрахунок пені за видатковою накладною №270 від 07.03.2017 на суму 23041,80 грн.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
23041.8022.03.2017 - 13.04.20172314.0000 %0.077 %*406.55
23041.8014.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %*689.36
23041.8026.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*662.85
23041.8007.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %*441.90
23041.8004.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %0.068 %*662.85
23041.8015.09.2017 - 22.09.2017812.5000 %0.068 %*126.26

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої по кожній накладній окремо за сукупний період з 22.03.2017 по 26.09.2017, підлягає частковому задоволенню в розмірі 11565,09 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 1369,25 грн. 3% річних нарахованих по кожній накладній окремо за сукупний період з 22.03.2017 по 26.09.2017.

Згідно з приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що розрахунки позивача виконані арифметично невірно, у звязку з чим, судом було здійснено власний розрахунок за допомогою калькулятора штрафів системи Ліга-Закон за видатковою накладною №270 від 07.03.2017.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
23041.8022.03.2017 - 22.09.20171853 %350.36

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих по кожній накладній окремо за сукупний період з 22.03.2017 по 26.09.2017, підлягає частковому задоволенню в розмірі 1361,68 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 52167,20 грн. основного боргу, 11565,09 грн. пені, нарахованих по кожній накладній окремо за сукупний період з 22.03.2017 по 26.09.2017, та 1361,68 грн. 3% річних, нарахованих по кожній накладній окремо за сукупний період з 22.03.2017 по 26.09.2017.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Пунктом 4.6 постанови Пленум Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 передбачено, що зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" є підставою для повернення відповідної суми судового збору; що ж до інших судових витрат, то в такому разі вони у відповідній частині покладаються на позивача. Якщо ж таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису частини другої статті 49 ГПК може бути покладений на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська птахофабрика" (код 30698067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неовак" (код 39971379) 52167 (пятдесят дві тисячі сто шістдесят сім) грн. 20 коп. основного боргу, 11565 (одинадцять тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 09 коп. пені, 1361 (одна тисяча триста шістдесят одну) грн. 68 коп. 3% річних та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

3. В іншій частині вимог у позові відмовити

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 01.12.2017