донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.11.2017р. справа № 905/2341/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Татенко В. М., Марченко О. А., Стойка О. В.,

за участю представників сторін:
від позивача:Мішакіна Л. О. (договір про надання правової допомоги б/н від 06.10.2017р.)
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літовсько-українська теплоенергетична компанія», м. Київ
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від10.10.2017р.
по справі№ 905/2341/17 (суддя Ніколаєва Л. В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Літовсько-українська теплоенергетична компанія», м. Київ
до Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області, м. Мар'їнка, Донецька область
простягнення 695' 383,92 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Літовсько-українська теплоенергетична компанія», м. Київ (далі - «Позивач») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області, м. Мар'їнка, Донецька область (далі - «Відповідач»):

- 302' 352,85 грн - грошові кошти в якості доплати вартості наданих послуг з теплопостачання за опалюваний період 2015-2016 р.р;

- 75' 588,21 грн - 25 % штрафу за опалюваний період 2015-2016 р.р.;

- 253' 954,12 грн - грошові кошти в якості доплати вартості наданих послуг з теплопостачання за опалюваний період 2016-2017 р.р;

- 63' 488,74 грн - 25 % штрафу за опалюваний період 2016-2017 р.р.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2017р. у справі № 905/2341/17, позовну заяву та додані до неї документи було повернуто позивачу без розгляду.

Повертаючи позовну заяву, Господарський суд Донецької області, посилаючись на вимоги пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - «ГПК України»), зазначив, що одночасний розгляд заявлених у позові вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що призведе до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору. Тому, позивач вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з позовними заявами окремо по кожному договору.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.10.2017р. у справі № 905/2341/17 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заявник апеляційної скарги вважає, що спірну ухвалу не можна вважати законною, оскільки вона ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема положенням п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України. Скаржник наголошує про те, що у даному випадку, наявні всі підстави для об'єднання в позові вимог за трьома договорами, оскільки вони є пов'язаними між собою, виникли між тими ж сторонами та за однакових обставин.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

29.11.2017р., до початку судового засідання, Товариством з обмеженою відповідальністю «Літовсько-українська теплоенергетична компанія» було надано апеляційному суду письмові пояснення б/н від 29.11.2017р., які було досліджено колегією суддів та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та зазначених вище письмових поясненнях, з тих мотивів, що викладені в останніх, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.10.2017р. у справі № 905/2341/17 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Представник Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача, адже наявних матеріалів у справі достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену законною, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розділом VІІІ ГПК України встановлений порядок подачі позову до господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За пунктом 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в якому вказано, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали позову, встановив, що, у даному випадку, сумісний розгляд об'єднаних вимог за трьома різними договорами про закупівлю послуг теплової енергії за державні кошти № 20/2 від 20.02.2015р., № 5 від 29.02.2016р., №3 від 10.02.2017р. перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору.

Під час розгляду даної справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем окремо кожного договору, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги що виникли по кожному договору, з'ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті наданих послуг. Крім того, судом має бути надана правова оцінка цим договорам з точки зору правової природи укладених договорів, настання строку виконання зобов'язання. При розгляді заявлених вимог суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по трьом договорам, визначити строк їх дії, встановити чи дійсно обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов'язань, є підставою вважати їх такими, що виникли з цих договорів, тощо.

Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо за своєю суб'єктивною думкою вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За висновком суду першої інстанції, в даному випадку, підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, які виникли з трьох різних договорів і хоча правове обґрунтування вимог є однаковим («неналежне виконання»), по кожній із заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин, пов'язаних з невиконанням відповідачем свого зобов'язання за кожним договором, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись про стягнення з відповідача заборгованості за вказаними договорами, з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Колегія суддів цілком погоджується із зазначеними висновками суду та - прийнятою ним ухвалою; вважає спірну ухвалу обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства, відхиляє наведенні в апеляційній скарзі зауваження Позивача, вважає їх необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими-самими доказами.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як вже зазначалося вище, позовні вимоги ґрунтуються на трьох договорах, які не пов'язані наданими до суду доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, що і було зроблено судом першої інстанції.

Таким чином, зазначеними положеннями процесуального закону визначено право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однак, згідно з нормами п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України навіть у випадку, коли Позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Колегія суддів, враховуючи те, що для правильного вирішення спору у цій справі суд повинен по кожному окремому Договору досліджувати та надавати правову оцінку щодо прав та обов'язків сторін за їх умовами, спільний розгляд об'єднаних Позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що суттєво утруднить вирішення спору, вважає висновки суду першої інстанції цілком обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літовсько-українська теплоенергетична компанія», м. Київ - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.10.2017р. у справі № 905/2341/17 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. А. Марченко

О. В. Стойка

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 - до справи; 1 - ГСДО;

Логвіненко І. Г.

тел.: 702-01-54