РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017Справа №910/14300/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про стягнення 10 056,36 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Степаненко О.О. - представник за довіреністю

від відповідача - Кругляк А.О. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Офісу великих платників податків ДФС про стягнення 10 056,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2017 року порушено провадження у справі № 910/14300/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем несвоєчасно сплачено за поставлену позивачем електроенергію згідно Договору №44/3017 від 24.03.2017 р. про постачання електричної енергії, в зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу 5956,80 грн - пеню, 3502,76 грн - інфляційні втрати, 596,80 грн - 3 % річних.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що платежі за спожиту електроенергію за вересень, листопад 2016 року та березень 2017 року надійшли своєчасно, оскільки були сплачені на рахунок, зазначений у договорі. Згідно акта звіряння про стан розрахунків від 01.11.2016р. заборгованість відсутня; відповідач стверджує, що у період з 01.01.2017 року по 24.03.2017 року між сторонами не було укладено договір; позивач продовжив строк сплати заборгованості.

Ухвалою суду від 03.10.2017 року продовжено строк розгляду справи.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 14.11.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2016 року між ПАТ «Миколаївобленерго» (постачальник) та Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії №44/3017 від 22.12.2016р.

В подальшому даний договір між сторонами викладено в новій редакції договору №44/3017 від 24.03.2017 року (далі - Договір).

Відповідно до п.2.2.2 Договору постачальник зобов'язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару.

Відповідно до п.1 додатку № 4 до Договору споживач зобов'язався своєчасно знімати та надавати по встановленій формі у Енергопостачальну організацію показання розрахункових лічильників 1 числа щомісячно.

Відповідно до п.п. 2.3.3, 2.3.4 Договору, п.2, 1 додатку № 10 до Договору розрахунковим вважається період з 19 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Споживач 14 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100 % заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. До цього ж числа споживач здійснює плановий платіж за перетікання реактивної електроенергії, який дорівнюється вартості фактичного перетікання реактивної електроенергії попереднього розрахункового періоду на розрахунковий рахунок, вказаний у рахунку. Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії (перетікання реактивної електроенергії) має бути сплачена протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (перетікання реактивної електроенергії).

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем несвоєчасно сплачено вартість отриманої електроенергії, в зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу 5956,80 грн - пеню, 3502,76 грн - інфляційні втрати, 596,80 грн - 3 % річних

В матеріалах справи містяться акти про використану електричну енергію за період з вересня 2016 року по червень 2017 року та рахунки на оплату поставленої електроенергії.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження здійснення оплати отриманої електроенергії у встановлений договором строк, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, враховуючи ненадання відповідачем контррозрахунку заявлених позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 596,80 грн та інфляційних втрат в розмірі 3502,76 грн за загальний період з 19.10.16 року по 19.07.2017р.

Пунктом 7 Додатку №10 до договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених договором платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, враховуючи ненадання відповідачем контррозрахунку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 5956,80 грн. за загальний період з 19.10.2016 року по 19.06.2017 року.

Посилання відповідача на те, що між сторонами у період з 01.01.2017 року по 24.03.2017 року не було укладено Договору суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що п.9.4. Договору від 24.03.2017 року сторонами передбачено, що цей договір набирає чинності з 01.01.2017 року, а відтак умови даного договору поширюються на сторін з 01.01.2017 року.

Посилання відповідача на те, що в акті звіряння зазначено про відсутність заборгованості необґрунтовані, з огляду на те, що відповідачем долучено акт звіряння по іншому договору №44/3017 від 19.05.2016р., який не стосується предмету розгляду даної справи. Також необґрунтовані посилання відповідача на здійснення своєчасного проведення розрахунку, з огляду на те, що з долучених відповідачем до матеріалів справи платіжних доручень вбачається, що відповідачем допущено помилку під час зазначення коду банку, а відтак такі грошові кошти не були зараховані позивачу, в той час як у відповідності до п.1 додатку №10 до Договору за дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника. Позивачем зазначено реквізити для сплати наданих послуг в укладеному сторонами договорі та у виставлених на оплату послуг електроенергії рахунках.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ) на користь публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Громадянська, будинок 40, ) 5956 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн 80 коп - пеню, 596 (п'ятсот дев'яносто шість) грн 80 коп - 3 % річних, 3502 (три тисячі п'ятсот дві) грн 76 коп - інфляційні втрати та 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 24.11.2017 р.