Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

28 листопада 2017 року Справа №927/995/17

Позивач: Ічнянський районний центр зайнятості, пл. Т.Г.Шевченко, 2А, м. Ічня, Чернігівська область, 16703

Відповідач: Парафіївська селищна рада, вул. Т.Шевченко, 95, смт. Парафіївка, Ічнянський район, Чернігівська область, 16730

Про стягнення 12602,13 грн.

Суддя Фетисова І.А.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1 д. № 806 від 13.11.2017

Від відповідача: ОСОБА_2 селищний голова

Ічнянський районним центром зайнятості подано позов до Парафіївської селищної ради про стягнення 12602,13 грн. суми виплаченого забезпечення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.11.2017 дану позовну заяву прийнято до розгляду суддею Кушніром І.В. та порушено провадження у справі №927/995/17 та призначено розгляд справи на 16.11.2017 о 12:00.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/31/17 від 14.11.2017, у зв'язку із призначенням судді Кушніра І.В. суддею Верховного Суду України згідно Указу Президента України №357/2017 від 10.11.2017, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/995/17.

В свою чергу, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2017, судову справу №927/995/17 було передано на розгляд судді Фетисовій І.А.Ухвалою господарського суду Чернігівської від 14.11.2017 прийнято суддею Фетисовою І.А. судову справу № 927/995/17 до розгляду та призначено провести розгляд даної справи у раніше визначений час.

До початку судового засідання електронною поштою через канцелярію суду було отримано заперечення відповідача по позовній заяві, в якому повідомлено, що 17.02.2017 р. ОСОБА_3 звернулась з заявою до завідуючої Іваницьким ДНЗ "Сонечко" про звільнення, 03.03.2017 р. вона була звільнена з займаної посади. 28.02.2017 ОСОБА_3 подала заяву про відкликання попередньої заяви, але їй було відмовлено оскільки на даній посаді вже працювала інша особа. 30.06.2017 Ічнянський районний суд розглянув позов ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за вимушений прогул, позов задовольнив та вирішив стягнути з Парафіївської селищної ради на користь ОСОБА_3 13154,75 грн. середнього заробітку без врахування відповідних зборів та обов'язкових платежів за час вимушеного прогулу з 03.06.2017 по 30.06.2017 включно, враховуючи виплату 9035,49 грн. по безробіттю. Рішення суду було виконано - з 04.07.2017 ОСОБА_3 було поновлено на роботі і виплачено середній заробіток за один місяць. Завідуючою ДНЗ "Сонечко" було подано апеляційну скаргу, яка була відхилена. На даний час справа знаходиться в Вищому спеціалізованому суді України. Селищна рада звернулась до Ічнянського районного суду щодо роз'яснення прийнятого рішення - 13549 грн. - це сума донарахування, чи виплати, яку повинна отримати ОСОБА_3 Крім того ОСОБА_3 звернулась до Ічнянського центру зайнятості та їй надано статус безробітної і виплачено суму 12602 грн. як допомогу по безробіттю. Враховуючи викладене, позивачем зроблено висновок що ОСОБА_3 за дні вимушеного прогулу сума 3566,51 грн. нараховано двічі - один раз селищна рада має виплатити по рішенню Ічнянського районного суду, другий раз про безробіттю. Вважає, що суму 3566,51 грн. має повернути ОСОБА_3 Селищна рада може позивачу виплатити 9035,49 грн. Відповідач зазначив, що проти заявленого позову заперечує.

Позивачем надано заяву № 807 від 13.11.2017 р., якою повідомлено, що в провадженні господарського суду Чернігівської області або іншого органу, який в межах свої компетенції вирішує господарський спір немає справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет з тих самих підстав, а також відсутнє рішення цих органів з такого спору.

Судом було відкладено розгляд справи на 28.11.2017.

В судове засідання 28.11.2017 зявилися уповноважені представники сторін.

До початку судового засідання позивачем через канцелярію суду надано заяву про долучення до матеріалів справи та надано копії відомостей виплат за видами забезпечення від 20.04.2017 № 22, від 10.05.2017 № 26, від 31.05.2017 № 31, 20.07.17 № 42, довідку про дохід гр. ОСОБА_3 з 16.03.2017 по 03.07.2017, копію табелю обліку використання робочого часу № 7, лист управління Державної казначейської служби України в Ічнянському районі від 17.11.2017 № 03-04/1074, яким підтверджено що Іваницький дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Парафіївської селищної ради не є розпорядником коштів місцевого бюджету, рахунки в управлінні не відкривались, копію статуту Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради, витяг з наказу Чернігівського обласного центру зайнятості від 15.01.2017 № 07-к про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора начальника відділу надання соціальних послуг Ічнянського районного центру зайнятості.

Судом оглянуто додані документи та залучено до матеріалів справи.

До початку судового засідання позивачем надано письмові пояснення, згідно яких повідомлено, що згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення на роботі за рішенням суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організації роботодавців, їх обєднання, права і гарантії їх діяльності» від 22.06.2012 роботодавець це юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб. Термін «роботодавці» визначено ще й у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», згідно з яким роботодавці це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Таким чином ключовою ознакою роботодавця в правовідносинах, що виникають у звязку із загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, в тому числі на випадок безробіття, є самостійне ведення таким субєктом розрахунків із застрахованими особами та виплата ним грошового забезпечення. Відповідно до п. 1.2 статуту Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради засновником дошкільного закладу є Парафіївська селищна рада, яка здійснює фінансування дошкільного закладу. Крім того саме з Парафіївської селищної ради постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.06.23017 у справі № 733/498/17 стягнуто на користь ОСОБА_3 кошти за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2017 по 30.06.2017. Листом № 03-04/1074 від 17.11.2017 Управління Державної казначейської служби України в Ічнянському районі підтвердило що Іваницький дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Парафіївської селищної ради не є розпорядником коштів місцевого бюджету, рахунки в управлінні не відкривались. Виходячи з викладеного роботодавцем по відношенню до ОСОБА_3 є Парафіївська селищна рада в розумінні ч. 4 с. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а тому на нього покладено обовязок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідачем по справі надано довідку № 1-1591 від 22.11.2017, згідно якої повідомлено, що гр. ОСОБА_3 поновлена на посаду вихователя ДНЗ «Сонечко» з 04.07.2017. Згідно рішення суду в липні 2017 нараховано і виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4312,79 грн. Заробітна плата за липень нарахована в сумі 4641,51 грн. 17.11.2017 було виплачено по рішенню суду 9227,96 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно довідки № 1-1596 від 27.11.2017 виконкому Парафіївської селищної ради гр.. ОСОБА_3 сплатила на рахунок Парафіївської селищної ради кошти в сумі 3566,64 грн., як надмірно сплачені кошти, 24.11.2017. Додана копія квитанції № 11 від 24.11.2017 на суму 3566,64 грн. з призначення платежу «повернення надмірно сплачених коштів».

Усно в судовому засіданні 28.11.17 представник відповідача повідомила про визнання позову.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.06.2017 по справі № 733/498/17, № 2/733/362/17 за позовом ОСОБА_3 до Парафіївської селищної ради та Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради, третя особа Відділ освіти Парафіївської селищної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за вимушений прогул позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено скасувати наказ № 11 від 23.02.2017 виданий завідувачем Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради Ічнянського району ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 з посади вихователя за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) із 03.03.2017, поновити ОСОБА_3 на посаді вихователя Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради Ічнянського району з 03.03.2017, стягнути з Парафіївської селищної ради Ічнянського району на користь ОСОБА_3 13540,75 грн. середнього заробітку без урахування відповідних зборів та обовязкових платежів за час вимушеного прогулу з 03.03.2017 по 30.06.2017 включно.

В матеріалах справи наявна копія наказу Іваницького дошкільного навчального закладу «Сонечко» Парафіївської селищної ради від 03.07.2017 № 36 «Про скасування наказу та поновлення на роботі вихователя ОСОБА_3С.», яким поновлено ОСОБА_3 на посаді вихователя з 03.03.2017.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.09.2017 рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.06.2017 залишено без змін.

Згідно довідки виконкому Парафіївської селищної № 1-1591 від 22.11.2017, гр. ОСОБА_3 поновлена на посаду вихователя ДНЗ «Сонечко» з 04.07.2017. Згідно рішення суду в липні 2017 нараховано і виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4312,79 грн. Заробітна плата за липень нарахована в сумі 4641,51 грн. 17.11.2017 було виплачено по рішенню суду 9227,96 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

09.03.2017 гр. ОСОБА_3 подано заяву до Ічнянського районного центру зайнятості про надання статусу безробітного.

Гр. ОСОБА_3 перебувала на обліку як безробітний у Ічнянському районному центрі зайнятості з 09.03.2017 по 04.07.2017, отримувала соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст.7 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", що підтверджується витягами із наказів Ічнянського центру зайнятості про прийняті рішення по особі ОСОБА_3, а саме:

- наказ від 13.03.2017 №НТ170313 (про надання статусу безробітного з 09.03.2017);

- наказ від 16.03.2017 №НТ170316 (про призначення допомоги по безробіттю з 16.03.2017 по 10.03.2018);

.- наказ від 16.03.2017 №НТ170316 (про.початок (поновлення) допомоги по безробіттю з 16.03.2017);

- наказ від 04.07.2017 №НТ170704 (про припинення виплати допомоги по безробіттю з 16.03.2017);

- наказ від 04.07.2017 №НТ170704 (про припинення реєстрації безробітних з 09.03.2017),

- наказ від 06.07.2017 №НТ170706 (про припинення виплати допомоги по безробіттю з 16.03.2017),

- наказ від 21.07.2017 №НТ170721 (про повернення виплати, повернення коштів за рахунок роботодавця з 16.03.2017).

Як зазначено в позовній заяві, за час перебування на обліку в Ічнянському центрі зайнятості гр. ОСОБА_3 було виплачено 12602,13 грн. матеріального забезпечення (допомога по безробіттю в період з 16.03.2017 по 03.07.2017).

Згідно довідки Ічнянського районного центру зайнятості за період з 16.03.2017 по 03.07.2017 гр. ОСОБА_3 сума нарахувань по безробіттю становить 12602,13 грн., дата припинення реєстрації 03.07.2017.

07.07.2017 Ічнянським районним центром зайнятості було направлено Парафіївській селищній раді претензію від 02/437 на суму 12602,13 грн., яку необхідно перерахувати протягом 30-ти днів з дня отримання претензії. Претензія отримана 08.07.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією поштового повідомлення про вручення № 00212510.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 12602,13 грн.

Згідно з абз.2 ч.4 ст.35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.1 Закону України Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності роботодавець - юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що саме Парафіївська селищна рада є роботодавцем в розумінні зазначеної частини 4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на нього покладено обовязок відшкодувати суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, не надав. Заявлений позов визнав. Про що усно заявила в судовому засіданні 28.11.17.

Надані відповідачем докази оплати ОСОБА_3 3566,64 грн. не впивають на заявлений позов, не спростовують ґрунтовність вимог, а тому судом до уваги не приймаються.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору."

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет на 2017 рік встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи повне задоволення позову, судовий збір в сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.33, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Парафіївської селищної ради (вул. Т.Шевченко, 95 смт. Парафіївка Ічнянський район Чернігівська область 16730 ) на користь Ічнянського районного центру зайнятості (пл.. ОСОБА_6, 2А м. Ічня, Чернігівська область, 16703, р/р 1133 в ГУ ДКСУ Чернігівської області МФО 853592) суму виплаченого забезпечення в розмірі 12602,13 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Парафіївської селищної ради (вул. Т.Шевченко, 95 смт. Парафіївка Ічнянський район Чернігівська область 16730 ) в доход Державного бюджету України (рахунок 3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, отримувач: УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, , код класифікації доходів бюджету 22030101, Стягувач: Державна судова адміністрація України: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795) 1600 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.11.2017

Суддя І.А.Фетисова