ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р.Справа № 922/3120/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділ у м. Харків Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА", м. Харків
про та за зустрічною позовною заявою до про про зобов'язання вчинити певні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА", м. Харків Харківської міської ради, м. Харків про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність №08-11/95/2-17 від 10.01.2017;

відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3, довіреність №8 від 28.09.2017

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "КОНСТАНТА" (відповідач) про зобов'язання відповідача протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,0580 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові та зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 вересня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10 жовтня 2017 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

06 жовтня 2017 року (до початку розгляду господарським судом справи по суті) Товариство з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА" подало до господарського суду зустрічну позовну заяву (вх.№32756), в якій просить суд зобов'язати Харківську міську раду протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,058 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року замінено відповідача - Акціонерне товариство "КОНСТАНТА" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА" та прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено на 01 листопада 2017 р. о 11:30 год.

Представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) 01.11.2017 надав відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №35888), який судом долучено до матеріалів справи.

У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач за первісним позовом заперечує проти задоволення зустрічного позову, зокрема посилаючись на те, що чинним законодавством України не передбачено бюджетного фінансування та обов'язку міської ради забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за вказаною адресою, а обов'язок відповідача забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) випливає із рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", яке ніким не оскаржено та не скасоване, а тому в силу вимог ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов'язковим до виконання .

Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 25.10.2017 надав відзив на позовну заяву (вх. №35031), який судом долучено до матеріалів справи.

У відзиві на первісну позовну заяву відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) заперечує проти задоволення первісного позову, зокрема посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА" не може бути розробником документації із землеустрою та самостійно виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), адже не відповідає вимогам ч. 2 ст. 26 Закону України "Про землеустрій". Відтак, задоволення такої вимоги потребує залучення розробника документації із землеустрою на договірній основі, проте у разі відмови розробника документації від укладання відповідного договору з якихось підстав, виконати таке рішення буде неможливо, а тому обраний позивачем спосіб захисту свого права є неефективним та не призводить до відновлення його порушеного права. Крім того, вимога про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА" зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі є похідною від вимог щодо виготовлення технічної документації та її задоволення можливо за умови задоволення вимоги щодо виготовлення технічної документації. Також, відповідно до вимог ч.2 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" обов'язок щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі покладається на Державного кадастрового реєстратора, а тому не може бути виконана відповідачем.

Також, представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 01.11.2017 надав супровідним листом (вх. №35891) додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 01.11.2017 надав заяву про застосування позовної давності (вх. №35889), який судом долучено до матеріалів справи.

У заяві про застосування позовної давності відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) вказує про те, що у п.4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено строк виконання орендарями земельних ділянок обов'язку щодо забезпечення складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим Рішенням, а тому з 26.11.2013 позивач набув право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, проте на момент звернення з даним позовом до суду сплила загальна позовна давність, у зв'язку з чим просить застосувати до вимог позивача за первісним позовом позовну давність та відмовити в задоволенні позову Харківській міській раді.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 листопада 2017 року розгляд справи відкладено на 22 листопада 2017 р. о 10:00 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - Відділ у м. Харків Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 22.11.2017 надав письмові пояснення (вх. №38649), які судом долучено до матеріалів справи.

У наданих до суду письмових поясненнях відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) просить суд припинити провадження у справі за вимогою щодо зобов'язання його забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою, оскільки він намагається врегулювати існуючий спір в позасудовому порядку та уклав договір № 079/1117 від 15.11.2017 за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний виконати для ТОВ "АО Константа" комплекс робіт та послуг, з топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки за адресою по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові, для відображення фактичних меж та розмірів земельної ділянки, з метою подальшого оформлення та розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судовому засіданні 22.11.2017 підтримав первісну позовну заяву та заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, просив суд припинити провадження у справі за вимогою щодо зобов'язання його забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою, а також просив суд застосувати позовну давність. Крім того, підтримав зустрічний позов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20 грудня 2001 року між виконавчим комітетом Харківської міської ради та Акціонерним товариством "Константа", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "АО КОНСТАНТА" було укладено договір №2813 на право тимчасового користування землею (надалі - Договір), за умовами якого виконавчий комітет Харківської міської ради рішенням №20 від 10 січня 2001 року надає, а Акціонерне товариство "Константа" приймає в тимчасове користування земельну ділянку, за адресою: м. Харків, вул. Червономаяцька, 16, площею 1,0580 га, для експлуатації і обслуговування адміністративних, виробничих та допоміжних будівель і споруд.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що плата за землю вноситься землекористувачем щомісячно у вигляді земельного податку.

Договір набуває чинності з моменту його реєстрації.

Договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 29 грудня 2001 року за №2813 виконкомом Харківської міської ради.

Статтею 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII (в редакції від 12.07.2000, що діяла на час укладення договору на право тимчасового користування землею) передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування. Користування землею на умовах оренди для сільськогосподарських цілей повинно бути, як правило, довгостроковим.

Частиною 1 ст.24 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII (в ред. від 12.07.2000) встановлено, що право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Згідно із ч.1, 2 ст. 36 вказаного кодексу (в ред. від 12.07.2000) використання землі на Україні є платним. Власники землі та землекористувачі щорічно сплачують плату за землю у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначаються залежно від якості та місцеположення земельної ділянки виходячи з кадастрової оцінки земель.

Як свідчать матеріали справи договір №2813 на право тимчасового користування землею був укладений 20.12.2001 відповідно до норм чинного законодавства, які діяли на момент його укладення.

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Підпунктом 1.1. п.1 вказаного рішення Харківської міської ради затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 визначено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №1269/13 затверджено порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Пунктом 2 рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №1269/13 встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014.

Відповідно до підпункту 2.2. п.2 Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13, управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством.

У п.3 рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №1269/13 закріплено, що зміни до договорів оренди землі, повязані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 зобов'язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок, з метою реалізації Харківською міською радою, як орендодавцем, можливості щодо отримання витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку окремих земельних ділянок для визначення обґрунтованого розміру орендної плати за вказані земельні ділянки, зважаючи на те, що обєктом оцінки є земельні ділянки із визначеною площею, межами, місцем розташування, зареєстровані у Державному земельному кадастрі (із присвоєнням кадастрового номеру):

- укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельних ділянок, переданих їм у користування без проведення державної реєстрації таких земельних ділянок (без присвоєння їм кадастрового номеру);

- забезпечити складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим рішенням;

- не пізніше 31.12.2013 вчинити дії, спрямовані на подання складеної (розробленої) технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м. Харкові для здійснення Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації (із присвоєнням кадастрового номеру) земельних ділянок, переданих у користування без проведення їх державної реєстрації (в тому числі, у разі, коли відомості про земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель);

- повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації відповідної земельної ділянки із зазначенням присвоєного кадастрового номеру та долученням копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який було видано на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з п. 5 рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №1269/13, зобовязано Департамент земельних відносин Харківської міської ради попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

07 жовтня 2013 року Департамент земельних відносин звертався до відповідача з листом-попередженням, в якому повідомив про необхідність:

- в строк до 01.12.2013 забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- в строк не пізніше 31.12.2013 подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагенства у м. Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру;

- в строк до 01.01.2014 повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та надати копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації цієї земельної ділянки;

- в строк до 01.02.2014 привести розмір плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Факт отримання відповідачем вказаного листа підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 12.10.2013.

Вказані вимоги виконавчого органу Харківської міської ради відповідачем було проігноровано, у встановлений термін відповідь на лист до Харківської міської ради направлено не було, що й стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У п.1.2. договору №2813 на право тимчасового користування землею від 20.12.2001 зазначено, що земельна ділянка надається у тимчасове користування строком до 27.12.2020. При цьому плата за землю сплачується землекористувачем щомісячно у вигляді земельного податку (п.2.1).

Згідно із ст. 92 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації та ін.

Таким чином, у цьому випадку відповідач не є власником земельної ділянки та не є постійним землекористувачем, оскільки не відноситься до осіб, визначених статтею 92 ЗК України.

Відтак, сплата орендарем плати за землю у вигляді земельного податку не відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1. ст. 14 та п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Таким чином, договір на право тимчасового користування землею за своїм змістом та з урахуванням норм чинного на теперішній час законодавства фактично має ознаки договору оренди землі та потребує приведення його умов у відповідність до вимог чинного законодавства (постанова Вищого господарського суду України від 08.04.2015 по справі № 922/3442/14).

Згідно з ст. 7 Конституції України, в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

У ст.140 Конституції України зазначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктами 2 та 3 рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Як вищевстановлено вказаним рішенням зобов'язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельних ділянок, переданих їм у користування без проведення державної реєстрації таких земельних ділянок; забезпечити складання та прийняття такої технічної документації із землеустрою у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим рішенням; не пізніше 31.12.2013 року вчинити дії, спрямовані на подання складеної (розробленої) технічної документації до Управління Держземагентства у м. Харкові для здійснення Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельних ділянок; повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації відповідної земельної ділянки із зазначенням присвоєного кадастрового номеру та долученням копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який було видано на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки (п. 4 рішення).

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства, що і було зроблено Департаментом земельних відносин Харківської міської ради та встановлено, зокрема відповідачу строки виконання зобов'язання щодо забезпечення виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - до 01.12.2013.

Згідно зі ст. 144 Конституції України та ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом є обов'язковим до виконання на відповідній території.

На час розгляду справи в суді вказане рішення Харківської міської ради є чинним, в установленому законом порядку не оскаржувалось, тому в силу закону є обов'язком для відповідача, як користувача земельною ділянкою, що належить територіальній громаді міста Харкова.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ст. 15 цього Закону однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку земель" проведення нормативної грошової оцінки земель є обов'язковим при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Стаття 18 вказаного Закону визначає порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок .

За результатами нормативної грошової оцінки складається технічна документація (ст. 20 Закону), яка затверджується відповідною радою (ст. 23 Закону), підставою для проведення оцінки землі є рішення органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону).

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 10 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що земельні ділянки є об'єктами Державного земельного кадастру.

Положеннями ст.15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що нормативна грошова оцінка відноситься до відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст.20 цього Закону, внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

У ст.21 цього Закону закріплено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Згідно із ч.1 ст. 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

витягів з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру;

довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Також положеннями ст. 22 Закону України "Про землеустрій" визначено, що однією із підстав здійснення землеустрою (виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі) є договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про землеустрій" фінансування робіт із землеустрою здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів юридичних осіб, громадян та інших джерел, не заборонених законом. На землях комунальної власності за рахунок коштів місцевих бюджетів фінансуються роботи із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань з використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, інвентаризації земель. Роботи із землеустрою можуть фінансуватися відповідно до укладених договорів за рахунок коштів громадян, юридичних осіб та інших джерел, не заборонених законом.

Таким чином, із системного аналізу викладених вище норм чинного земельного законодавства України також випливає обов'язок користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності, яким є відповідач за первісним позовом, забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), переданої за відповідним договором, а також вчинити дії у визначеному законодавством порядку щодо реєстрації цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за заявою такого землекористувача.

За таких обставин, позовні вимоги за зустрічним позовом щодо зобов'язання Харківську міську раду протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,058 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє повністю.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в свою чергу звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст.257 Цивільного кодексу України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою N 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, N 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК).

Згідно ч.1, ч.5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Як вже було зазначено вище, пунктом 4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначено строк виконання зобов'язання, в даному випадку відповідача як орендаря вказаної вище земельної ділянки, щодо забезпечення складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим рішенням.

Також, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради встановлено, зокрема відповідачу строки виконання зобов'язання щодо забезпечення виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - до 01.12.2013.

Отже, позивач за первісним позовом набув право звернутися до суду за захистом свого порушеного права з 01.12.2013.

Проте, позивач за первісним позовом своїм правом в межах загальної позовної давності щодо звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу не скористався, а звернувся до суду з вимогою про зобов'язання відповідача за первісним позовом протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,0580 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові вже після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем за первісним позовом, що є підставою для відмови у позові.

У п. 2.1., п. 2.2, п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 господарським судам роз`яснено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Щодо фізичної особи (громадянина) останніми можуть бути документально підтверджені тяжке захворювання, тривале перебування поза місцем свого постійного проживання (наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Як правило, це здійснюється за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Відповідна ініціатива може виходити й від інших учасників судового процесу, зокрема, прокурора, який не є стороною у справі.

Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Стаття 32 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

В статті 33 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті документи, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищевикладені обставини, приписи закону і на те, що позивачем за первісним позовом не доведено поважності причин пропущення позовної давності, суд відмовляє в задоволенні первісного позову за вимогами щодо зобов'язання відповідача за первісним позовом протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,0580 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові.

Щодо вимоги за первісним позовом про зобов'язання відповідача за первісним позовом протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, то суд також не знаходить правових підстав для її задоволення, оскільки задоволення цієї вимоги можливо за умови виготовлення технічної документації. Проте, відповідачем за первісним позовом на момент вирішення спору не забезпечено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,0580 га по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові, а визначений позивачем за первісним позовом тримісячний строк для вчинення дій щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі взагалі необгрунтовано.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні первісного позову повністю.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом про припинення провадження у справі за вимогами про зобов'язання його забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Відповідач за первісним позовом повідомляє, що він намагаючись врегулювати існуючий спір в позасудовому порядку уклав договір № 079/1117 від 15.11.2017, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний виконати для ТОВ "АО Константа" комплекс робіт та послуг, з топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки за адресою по вул. Червономаяцькій, 16 у м. Харкові, для відображення фактичних меж та розмірів земельної ділянки, з метою подальшого оформлення та розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Однак, вказані обставини не свідчать про те, що між сторонами врегульовано спір та забезпечено виготовлення технічної документації із землеустрою, а тому у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про припинення провадження у справі в частині цих вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 3200 грн. за подання первісного позову слід покласти на позивача за первісним позовом, а витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 грн. за подання зустрічного позову слід покласти на позивача за зустрічним позовом.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні первісного позову повністю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю.

Повне рішення складено 27.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_4