РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017Справа №910/17789/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 11963,69 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Степушенко П.В. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 22 185,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 389/15-Т/Х/01 від 09.09.2015 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 22185,74 грн. за вирахуванням франшизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 порушено провадження по справі № 910/17789/17 та призначено її розгляд на 09.11.2017.

27.10.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

27.10.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на те, що розрахунок заявлених вимог здійснено позивачем на підставі рахунку ремонтної організації, а не у відповідності до звіту про оцінку. Також відповідачем зазначено, що у звіті про оцінку, доданого до позову не було визначено коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, у зв'язку із чим, враховуючи відомості вказані у звіті про оцінку, відповідачем було здійснено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу та визначено, що сума страхового відшкодування становить 10642,13 грн. за вирахуванням франшизи (11142,13 - 500).

09.11.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та документи по справі.

В судове засідання 09.11.2017 з'явились представники позивача і відповідача.

Враховуючи явку представника позивача в судове засідання, судом залишено без розгляду подане позивачем через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 розгляд справи № 910/17789/17 відкладено на 23.11.2017.

17.11.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та заява про зменшення позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання 23.11.2017 не з'явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 23.11.2017, розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог суд встановив наступне.

В своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 11963,69 грн. Згідно із заявою про зменшення позовних вимог, заявлена до стягнення сума страхового відшкодуванням розрахована позивачем з урахуванням франшизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що заява позивача про зменшення позовних вимог, відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку із чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені у відзиві заперечення щодо позовних вимог

В судовому засіданні 23.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки №89949614 про дорожньо-транспортну пригоду, 15.04.2016 в с. Щасливе Бориспільського району, Київської області по вул. Перспективна, 2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 пункту 10.9 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.04.2016, підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2016.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №389/15-Т/Х/01 від 09.09.2015, укладеного з ОСОБА_3 (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в позивача (строк дії договору з 10.09.2015 по 09.09.2016).

Згідно із Звітом №319-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складеного 06.06.2016, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 23980,10 грн.

Відповідно до рахунку ремонтної організації №211633135 від 22.04.2016 вартість ремонтних робіт автомобіля Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 22685,74 грн.

У відповідності до страхового акту №389/15-Т/Х/01-1-1 від 11.05.2016 позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 22685,74 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 22685,74 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок ремонтної організації, що підтверджується платіжним дорученням №137 від 13.05.2016.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6647467, термін дії з 09.11.2015 по 08.11.2016).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 11963,69 грн. у редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 389/15-Т/Х/01 від 09.09.2015, внаслідок настання 15.04.2016 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22685,74 грн. шляхом перерахування згідно із платіжним дорученням №137 від 13.05.2016 на рахунок ремонтної організації.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Mercedes, державний реєстраційний номер АА 1747, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АЕ/6647467, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Наведені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.12.2015 зі справи № 6-691цс15, Вищого господарського суду України, викладеною у постановах від 06.04.2016 по справі №910/25583/15, від 28.05.2015 по справі №910/22832/14, від 08.12.2015 по справі №910/8004/15-г.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Згідно із п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

В матеріалах справи міститься Звіт №319-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складеного 06.06.2016, доданий позивачем до позову, згідно із яким строк експлуатації пошкодженого автомобіля становить 7,31.

Оскільки, строк експлуатації пошкодженого автомобіля Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить більше 7 років, то обґрунтованими є посилання відповідача на необхідність врахування коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу при визначенні суми, що підлягає відшкодуванню відповідачем.

Втім, у Звіті №319-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу оцінювачем не вираховувався.

За розрахунком відповідача коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 0,68; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - 11142,13 грн.

Згідно із розрахунком позивача, доданого до позовної заяви коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 0,61; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - 12463,69 грн.

Пунктом 7.37. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що коефіцієнт фізичного зносу Ез розраховується за формулою: Ез = 1-С/Цн, де: С - ринкова вартість КТЗ, Цн - ціна нового автомобіля.

З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що при визначенні відповідачем ціни нового автомобіля були використані відомості довідника "Бюлетень автотоварознавця", випуск №88, 2016р. згідно із яким ціна нового автомобіля становить 646660,00 грн. В той час як, позивач визначав ціну нового автомобіля згідно із даних мережі Інтернет. Будь-яких доказів в підтвердження зазначеної у розрахунку ціни нового автомобіля позивачем не надано. Звіт №319-2016 з визначення вартості матеріального збитку відомостей щодо ціни нового автомобіля не містить.

Окрім того, здійснюючи розрахунок коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу позивачем були наведені відмінні дані щодо річного фактичного пробігу досліджуваного ДНЗ, коефіцієнту коригування ринкової вартості ДТЗ та відповідно ринкової вартості досліджуваного транспортного засобу, строку експлуатації, ніж встановлені оцінювачем у Звіті №319-2016 з визначення вартості матеріального збитку. При цьому, жодних доказів в підтвердження визначених даних позивам не пред'явлено.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дослідивши надані сторонами розрахунки, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначеної відповідачем вартості відновлювального ремонту автомобіля Smart, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу у розмірі 11142,13 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом № АЕ/6647467 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн., франшиза за даним полісом 500,00 грн.

Отже, до відшкодування підлягає сума у розмірі 10642,13 грн. (11142,13 - 500), у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє частково позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування".

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) суму збитків у розмірі 10642,13 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1423,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2017.

Суддя С.О. Турчин