ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 923/624/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Разюк Г.П.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.10.2017р.)

Секретар судового засідання: Іванов І.В.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача - Москаленко О.Ф., за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року

по справі № 923/624/17

за позовом ОСОБА_3

до Приватного акціонерного товариство «Великоолександрівський автопарк»

про припинення діяльності

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Великоолександрівський автопарк» про припинення діяльності ПАТ «Великоолександрівський автопарк».

Позов обґрунтований з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 110 ЦК України та 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» тим, що до Єдиного державного реєстру не внесені записи на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. у справі № 923/849/15, внаслідок чого товариство працює незаконно з нелегітимними органами управління. Крім того, сторона посилається на те, що мінімальний розмір статутного фонду юридичної особи не відповідає вимогам закону; після 24 квітня 2015 року товариством не проводилось загальних зборів, товариством не отримано прибутку, діяльність товариства суперечить установчим документам.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року по справі № 923/624/17 (суддя Павленко Н.А.) у позові відмовлено. Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення та задовольнити позов.

Посилаючись на невиконання Постанови Одеського апеляційного господарського суду по справі № 923/849/15 органами державної реєстрації, які повинні були скасувати державну реєстрацію змін про юридичну особу, проведену на підставі скасованого судом рішення загальних зборів, апелянт вказує, що нова редакція Статуту, перейменування товариства, його реєстрація у державного реєстратора є незаконна (нікчемна). Після 24 квітня 2015 року товариством не проводилось загальних зборів, товариством не отримано прибутку, діяльність товариства суперечить установчим документам. За 2, 5 роки у відповідача була можливість виправити, усунути недоліки, але це не виконано. На думку апелянта, відповідне рішення без позивача відповідачем не можуть бути прийнятими, тобто порушення при створення юридичної особи не можуть бути усунені. Апелянт наголошує на невірному застосуванню судом норм ст. 110 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Великоолександрівський автопарк» заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи його правомірним та обґрунтованим.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2017 року судовою колегією у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Гладишевої Т.Я., Ярош А.І., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В зв'язку з перебуванням судді-члена колегії Ярош А.І. у відпустці з 26 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року, по справі призначено повторний автоматичний розподіл апеляційної скарги від 30.10.2017р., яка колегією суддів у складі Лисенко В.А. (головуючий), судді: Гладишевої Т.Я., Разюк Г.П., прийнята до свого провадження відповідною ухвалою.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2017 року задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ВАТ «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538» (наразі - ПрАТ «Великоолександрівський автопарк», котре є правонаступником ВАТ згідно п. 1.4 Статуту ПрАТ «Великоолександрівський автопарк», затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538», протокол № 01 від 24.04.2015р., зареєстрованого 19.10.2015р.) станом на дату проведення оскаржуваних загальних зборів акціонерів 24.04.2015р. діяло на підставі Статуту ВАТ «Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538» в редакції від 20.04.2001р., зареєстрованого Великоолександрівськю РДА 31.08.2001р.

Зазначене підтверджується витягом з ЕДР.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року (в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015р.) передбачено, що:

- якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою;

- якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними;

- якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості;

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до виписки про стан руху в цінних паперах на 28.04.2015р. у депозитарній установі на депозитарному рахунку ОСОБА_3 обліковуються акції іменні, прості емітента ВАТ «Великоолександрівське АТП 16538» загальною номінальною вартістю 35 689, 75 грн., що становить частку 45, 9505 % у статутному капіталі товариства (а.с. 110).

Статтею 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Позивач звернувся з позовною заявою про припинення діяльності ПрАТ «Великоолександрівський автопарк».

За приписами ст. 59 Господарського кодексу України визначено, що припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ст. 104 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 91 Господарського кодексу України встановлено, що припинення господарського товариства відбувається шляхом його ліквідації або реорганізації відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим підприємницьким товариствам - правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Аналіз названих норм права дає підстави зробити висновок про те, що припинення юридичної особи шляхом ліквідації можливо у добровільному порядку або за рішенням суду.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, судова колегія встановила наступне.

Відповідно до статуту, затвердженого Регіональним відділенням Фонду державного майна по Херсонській області 06.03.1996р. та зареєстрованого Великоолександрівською районною державною адміністрацією 08.04.1996р., юридичну особу - Відкрите акціонерне товариство «Великоолександрівське автопідприємство 16538», ідент. код 03119138, засновано відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області від 06.03.1996р. № 266 шляхом перетворення державного підприємства Великоолександрівське АТП-16538 у Відкрите акціонерне товариство. Засновником товариства є Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Херсонській області.

Таким чином, створення юридичної особи відповідача відбулось 08.04.1996р.

Правова підстава, яка надає акціонеру право звернутись із позовом про припинення юридичної особи визначена п. 2 ч. 1 ст. 110 ЦК України в редакції 10.10.2013р.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 110 ЦК України передбачено, що припинення юридичної особи є наслідком допущених при її створенні порушень, встановлених і доведених в судовому порядку, і які не можна усунути.

Доказів, що при створенні юридичної особи відбулись порушення, які не можна усунути, позивачем не наведено.

Встановлено, що у процесі діяльності відповідача рішенням загальних зборів «ВАТ «Великоолександрівське АТП 16538», оформленого протоколом № 1 від 24.04.2015р. призведено зміну повного найменування, скороченого найменування, зміна складу або інформації про засновників (а.с. 80-86).

На підставі цього рішення 19.10.2015р. призведена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна складу або інформації про засновників (а.с. 86).

З матеріалів справи вбачається, що рішення загальних зборів «ВАТ «Великоолександрівське АТП 16538» від 24.04.2015р. визнано недійсним постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. по справі № 923/849/15.

Між тим, до цього часу відповідні зміни на підставі зазначеної постанови суду до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не призведені, що вбачається з відповідного документу.

Згідно з пунктом 5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки рішення загальних зборів, яким приводилось у відповідність із нормами цього Закону внесення змін до статуту товариства, у тому числі й найменування відкритого акціонерного товариство на приватне акціонерне товариство, визнано недійсним постановою Одеського апеляційного господарського суду по справі № 923/849/15, до цього часу відповідні зміни до статуту товариства, у тому числі й найменування відкритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство юридично не відбулись. Але зазначені обставини не є наслідком порушень допущених при створенні юридичної особи, а є порушеннями допущеними акціонерним товариством у ході зміни найменування ВАТ у ПАТ на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008р. та набраного чинності 29.04.2009р.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень цього Закону Статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Приведенням діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із цим Законом є здійснення таких дій:

1) внесення змін до статуту товариства, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого або закритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство чи з відкритого або закритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство за умови, що кількість акціонерів на дату внесення таких змін не перевищує 100 осіб, а також виконання всіх інших вимог цього Закону у статуті товариства;

2) приведення внутрішніх положень товариства у відповідність із вимогами цього Закону.

Датою приведення діяльності акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у відповідність із вимогами цього Закону є дата державної реєстрації змін до статуту, які в тому числі передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство або закритого акціонерного товариства на публічне або приватне акціонерне товариство.

Часткове виконання вимог абзацу першого цього пункту не є виконанням вимог цього Закону.

Приведення діяльності у відповідність із нормами цього Закону, статутів та внутрішніх положень акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у тому числі зміна найменування акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення.

Отже, позивачем не доведено наявності таких порушень, які не підлягають усуненню, при створенні юридичної особи - відповідача.

Зазначені порушення є підставою для оскарження позивачем установчих документів підприємства, але зазначених позовних вимог з обґрунтуванням порушеного права акціонера ОСОБА_3 не заявлялось.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин» позивач не позбавлений права звернутись до відповідача з позовом про визнання установчих документів недійсними.

Доводи апеляційної скарги, які повторюють вимоги позовної заяви, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки мотиви позову, а саме: припинення юридичної особи внаслідок неотримання прибутку товариством, як діяльність, що суперечить установчим документам; невідповідність даних статистичної звітності, що надається відповідним державним органам також не є порушеннями, які не можна усунути, допущені при створенні юридичної особи.

Судом першої інстанції вірно визначено, що після внесення Законами України змін до Цивільного кодексу України на час звернення з цим позовом до суду діє редакція ст. 110 ЦК України, за якою юридична особа ліквідується за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади (п. 3 ч. 1 ст. 110 ЦК України).

Тобто, правом на звернення до суду з позовом про припинення юридичної особи внаслідок неотримання прибутку товариством, внаслідок діяльності, що суперечить установчим документам; невідповідність даних статистичної звітності, наділені відповідні органи державної влади, а не акціонери.

Тому, доводи апеляційної скарги про невірне застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства не приймаються до уваги як таки, що суперечать нормам Цивільного кодексу України.

Обґрунтування позовної заяви тим, що мінімальний розмір статутного фонду юридичної особи не відповідає вимогам закону; після 24 квітня 2015 року товариством не проводилось загальних зборів, товариством не отримано прибутку, діяльність товариства суперечить установчим документам - не підпадають під дію п. 2 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України, якій надає право акціонеру звертатись із позовом про припинення юридичної особи.

Посилання позивача на ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є безпідставним з огляду на те, що вказана норма позивачем названа у редакції, яка є нечинною на час звернення з позовом до суду.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 26 листопада 2015 року № 835-VIII Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» викладено у новій редакції, яка не містить статтю 38, та взагалі не містить норми, яка б передбачала підстави припинення юридичної особи за рішенням суду.

Норми Закону України «Про акціонерні товариства» передбачає тільки добровільне припинення акціонерного товариства та не має норм, які надають право акціонеру звернутися з позовом про припиненні акціонерного товариства.

Посилання позивача на право Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку на звернення до суду з позовом про ліквідацію юридичної особи не приймаються до уваги, оскільки дані обставини не є предметом позову.

Оскільки позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Отже, враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року по справі № 923/624/17 - залишити без змін

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови підписано 24.11.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Г.П. Разюк