ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Справа № 905/1635/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.,
за участю представників:
від позивача:не з'явились (повідомлено належно)
від відповідачане з'явились (повідомлено належно)
від третьої особине з'явились (повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017
у справі№905/1635/15 Господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний"
третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачаТовариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
прозвернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний" (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс") про звернення стягнення на предмет застави.

У травні 2017 року до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний" та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., про визнання недійсними договору застави №3.3.ДС/07/302/2013-КЛТ від 17.06.2013 та додаткового договору №1 віл 24.12.2014 до нього.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.08.2017 (суддя Курило Г.Є.) повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ "Агрофірма "Агротіс" з доданими до неї документами та відмовлено у задоволенні заяви товариства про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017 (головуючий суддя Геза Т.Д,, судді Будко Н.В., Склярук О.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2017 повернуто заявникові без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на відсутність належних підстав в розумінні приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду ТОВ "Агрофірма "Агротіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема приписів статті 1, 43 Господарського процесуального кодексу України. При цьому скаржник наголошує на безпідставності відхилення апеляційним судом клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з огляду на тяжкий майновий стан товариства у зв'язку з відсутністю оборотних коштів, а також на знаходження нерухомих активів та виробничих потужностей в зоні проведення АТО.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлені Законом України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду збір справляється в одному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 7 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Тобто, за подання у 2017 році апеляційної скарги на ухвалу суду підлягав сплаті судовий збір у сумі 1600 грн.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, при зверненні ТОВ "Агрофірма "Агротіс" до суду з апеляційною скаргою, останнім не були додані підтверджуючі документи про сплату судового збору у порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір". Разом з тим, заявником було заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За результатами розгляду заявленого ТОВ "Агрофірма "Агротіс" клопотання апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на відсутність належних правових підстав для відстрочення сплати судового збору, з чим погоджується колегія суддів касаційної інстанції з огляду на наступне.

За приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що її майновий стан дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником апеляційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги на підтвердження свого скрутного фінансового становища ТОВ "Агрофірма "Агротіс" надано:

- акт обстеження земельних ділянок (часток.паїв) на території Степненської сільської ради від 03.06.2016;

- акт від 24.07.2014;

- акт обстеження будівель і споруд СТОВ "Єлєновська", розташованих в с.Солодке Мар'їнського району Донецької області;

- акт обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності, що перебувають у власності громадян (земельні частки (паї) на території м.Красногорівка (за межами населеного пункту) від 10.06.2016;

- витяг з кримінального провадження №0001615;

- витяг з кримінального провадження №0001325;

- витяг з кримінального провадження №0002390;

- сертифікат (висновок) №991 про настання обставин непереборної сили від 14.10.2014 Донецької торгово-промислової палати;

- сертифікат № 6340 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №518/12.1-17-03 від 19.05.2016 Донецької торгово-промислової палати.

Разом з тим колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про те, що документи, в тому числі видані Донецькою торгово-промисловою палатою Сертифікат (висновок) №991 про настання обставин непереборної сили від 14.10.2014 та Сертифікат №6340 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №518/12.1-17-03 від 19.05.2016 не містять інформації щодо скрутного матеріального становища ТОВ "Агрофірма "Агротіс", зокрема, відсутності у нього коштів, достатніх для сплати судового збору у розмірі 1600 грн. на момент звернення з апеляційною скаргою, а тому зазначені документи не є належними доказами, які б могли підтвердити скрутний майновий стан скаржника.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, жодних інших доказів на підтвердження наведених у клопотанні обставин заявник не надав.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов вірного висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання ТОВ "Агрофірма "Агротіс" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на зазначені обставини, зокрема, на відсутність доказів сплати за подання апеляційної скарги судового збору у встановленому порядку і розмірі, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з правомірним висновком апеляційного суду про повернення вказаної апеляційної скарги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника викладені в касаційній скарзі, стосовно порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 1, 43 Господарського процесуального кодексу України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в касаційному порядку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі №905/1635/16 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець