ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2017 Справа № 905/2413/17

Господарський суд Донецької області в складі судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Часовському Є.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь» м. Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область

про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю №09-18/5633 від 13.04.2017р;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю №Ц/3-04/284-16 від 11.10.2016р;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат «Азовсталь, м. Маріуполь, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2413/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 23.10.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2413/17.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст. 77 Господарського процессуального кодексу України.

В обґрунтування вимог позивач посилається на той факт, що вагони №53525788, №56618325, №55339980, №56958739 з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибули з нестачею, яка підтверджена складеними комерційними актами №АQ650188/1263, №АQ650189/1264, №АQ650190/1265, №АQ650191/1266 від 02.12.2016р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 33, 54-56 Господарського процесуального кодексу України, ст. 315 ГК України, ст.ст. 12,25 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 110,114,127,129 Статуту залізниць України.

Представник позивача в судовому засіданні 28.11.2017р. позовні вимоги підтримав та посилався на обставини, що наведені вище.

13.11.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення №2022/424 від 08.11.2017р., в яких останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів збитків відсутні документи на підтвердження оплати вартості втраченого вантажу.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.11.2017р. проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив таке.

29.11.2016р. зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Металургійний комбінат «Азовсталь» (вантажоодержувач) згідно залізничної накладної №52765054 вантаж навал, кокс доменний.

При оформленні залізничної накладної №52765054 від 29.11.2016р. у вагоні №53525788 відповідачем вказано масу вантажу 41700,00 кг; у вагоні №250,00 кг; у вагоні №55339980- 41050,00 кг; у вагоні №56958739 42700,00 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т), заводський №7260 RSM.

Правильність внесених відомостей до вищезазначених накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

02.12.2016р. вагон №53525788 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №33923 від 01.12.2016р. на ст. Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т електронно-тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 09.09.2016р., за результатами якого був складений комерційний акт №АQ650188/1263 від 02.12.2016р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту № АQ650188/1263 від 02.12.2016, за документом зазначена вага: нетто 41700 кг, тара 22200кг. При переваженні виявилось: брутто 62150 кг, нетто 39950 кг, тара 22200кг, що менше ваги у накладній на 1750 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка шапкою, вище бортів 50-60 см, вантаж вкритий снігом, маркування не проглядається, в документі зазначена одна смуга по довжині вагону вапном. Праворуч над 2-3 люками, по ходу потягу виїмка довжиною 200см, шириною 60см, вглиб рівень борту, над 6,7 люками виїмка довжиною 180см, шириною 100см, вглиб рівень борту. В районі виїмок маркування відсутнє. Вагон бездверний, люки закриті, технічно справний, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом № АQ650188/1263 від 02.12.2016р. встановлено, що нестача у вагоні №53525788 складає 1750 кг.

02.12.2016р. вагон №56618325 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №33927 від 01.12.2016р. на ст. Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т електронно-тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 09.09.2016р., за результатами якого був складений комерційний акт №АQ650189/1264 від 02.12.2016р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту № АQ650189/1264 від 02.12.2016, за документом зазначена вага: нетто 43250 кг, тара 22500кг. При переваженні виявилось: брутто 64350 кг, нетто 41850 кг, тара 22500кг, що менше ваги у накладній на 1400 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка шапкою, вище бортів 30-40 см, вантаж вкритий снігом, маркування не проглядається, в документі зазначена одна смуга по довжині вагону вапном. Праворуч над 1,2,3 люками, по ходу потягу виїмка довжиною 250см, шириною 100см, вглиб нижче рівня борту 40см, ліворуч над 6,7 люками виїмка довжиною 220см, шириною 50см, вглиб нижче рівня борту 30см. В районі виїмок маркування відсутнє. Вагон бездверний, люки закриті, технічно справний, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом № АQ650189/1264 від 02.12.2016р. встановлено, що недостача у вагоні № складає 1400 кг.

02.12.2016р. вагон №55339980 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №33928 від 01.12.2016р. на ст. Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т електронно-тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 09.09.2016р., за результатами якого був складений комерційний акт №АQ650190/1265 від 02.12.2016р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту № АQ650190/1265 від 02.12.2016, за документом зазначена вага: нетто 41050 кг, тара 23500кг. При переваженні виявилось: брутто 63050 кг, нетто 39550 кг, тара 23500кг, що менше ваги у накладній на 1500 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка шапкою, вище бортів 30-40 см, вантаж вкритий снігом, маркування не проглядається, в документі зазначена одна смуга по довжині вагону вапном. Праворуч над 1,2 люками, по ходу потягу виїмка довжиною 220см, шириною 100см, вглиб рівня борту, ліворуч над 5,6,7 люками виїмка довжиною 3500см, шириною 80см, вглиб нижче рівня борту 30-60см. В районі виїмок маркування відсутнє. Вагон бездверний, люки закриті, технічно справний, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом № АQ650190/1265 від 02.12.2016р. встановлено, що недостача у вагоні №55339980 складає 1500 кг.

02.12.2016р. вагон №56958739 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці. Так, на вказаній станції складено акт загальної форми №903 від 02.12.2016р. та здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т електронно-тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 09.09.2016р., за результатами якого був складений комерційний акт №АQ650191/1266 від 02.12.2016р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту № АQ650191/1266 від 02.12.2016, за документом зазначена вага: нетто 42700 кг, тара 21800кг. При переваженні виявилось: брутто 63400 кг, нетто 41600 кг, тара 21800кг, що менше ваги у накладній на 1100 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка навалом, вище бортів 400-500мм, шапкою, засніжена, маркування не проглядається, в документі зазначена одна смуга по довжині вагону. Праворуч над 1,2 люками, по ходу потягу поглиблення довжиною 2000мм, шириною 1500мм, глибиною 700мм. В районі виїмок маркування відсутнє. Двері, люки закриті, технічно справний, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом № АQ650191/1266 від 02.12.2016р. встановлено, що недостача у вагоні №56958739 складає 1100 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунокфактура №91279203 від 29.11.2016р. та акт прийому-передачі №91279203 від 29.11.2016р., згідно договору №107/16Сб від 01.02.2016р., що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь», у тому числі, вантаж за залізничною накладною №52765054 від 29.11.2016р., на загальну суму до сплати 15165829,84 грн. без ПДВ, із визначенням постачальника ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», вантажоотримувача ПрАТ « Металургійний комбінат «Азовсталь.

З огляду на таке, суд приймає рахунок-фактуру №91279203 від 29.11.2016р., як документ відправника, які підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

Отже, твердження відповідача про відсутність доказів оплати вартості втраченого товару спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у накладній у графі 20 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 17955,37 грн.

Розрахунок вартості 1 тони вантажу у вагоні №53525788 здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91279203 від 29.11.2016р. та рахунка-фактури №91279203 від 29.11.2016р., з яких вбачається, що вартість 1 тони коксу доменного за накладною №52765054 від 29.11.2016р. складає 6071,04 грн. без ПДВ.

Розрахунок вартості 1 тони вантажу у вагонах №56618325, №55339980, №56958739 здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91279203 від 29.11.2016р. та рахунка-фактури №91279203 від 29.11.2016р., з яких вбачається, що вартість 1 тони коксу доменного за накладною №52765054 від 29.11.2016р. складає 6439,540 грн. без ПДВ.

Перевіривши арифметичний розрахунок збитків у вигляді нестачі у розмірі, зазначеному позивачем, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь, м. Маріуполь до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат «Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) збитків у вигляді нестачі у розмірі 17955,37 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Чернова