ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.11.2017 Справа № 10/98-06

Господарський суд Сумської області у складі судді Резніченко О.Ю., при секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю., розглянувши матеріали скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вх. № 3215(с) від 07.11.2017) на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області по справі № 10/98-06

за позовом Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Охтирка, Сумська область,

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, смт. Чупахівка, Охтирський район, Сумська область,

про стягнення 3400 грн. 00 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ОСОБА_2;

Від ДВС - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.04.2006 по справі №10/98-06 позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2 на користь Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції 3400 грн. фінансових санкцій, стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2 в доход державного бюджету України 102 грн. 00 коп. держмита. 28.04.2006 на примусове виконання судового рішення видано відповідні накази.

У 2013 році згідно акту господарського суду Сумської області від 03.06.2013 № 1 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду та протоколу засідання ЕК господарського суду Сумської області 25.03.2013 № 3, справа № 10/98-06 була знищена у зв'язку з закінченням строку зберігання.

07.11.2017 до суду надійшла скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якій скаржник просить суд зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2, що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 17.07.2006 у виконавчому провадженні № 2014003.

Скаржник наполягає на задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2006 державним виконавцем ДВС в Охтирському районі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 2014003 щодо примусового виконання наказу господарського суду, виданого 28.04.2006 на виконання рішення господарського суду Сумської області від 17.04.2006 по справі №10/98-06 про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_2 на користь Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції 3400 грн. фінансових санкцій.

Постановою державного виконавця від 08.12.2006 виконавчий документ (наказ у справі № 10/98-06, виданий 28.04.2006) повернуто стягувачу на підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з неможливістю стягнення (кошти на рахунку не виявлено, майно, на яке можливо накласти стягнення відсутнє, джерела отримання доходу боржника не встановлено).

Відповідно до листа Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 30580/13 від 27.09.2017, більш детальну інформацію по виконавчому провадженню № 2014003 надати неможливо, так як виконавче провадження знищено у відповідності до вимог наказу № 2274/5 від 25.12.2008 про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься копія постанови державного виконавця від 17.07.2006 у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу у справі № 10/98-06, виданого 28.04.2006, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить божнику (а.с. 21, додаток до скарги (вх. № 3049(с) від 15.11.2016).

Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 103935556), на підставі постанови державного виконавця ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони від 17.07.2006, нерухоме майно боржника обтяжено забороною на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 3478885).

При цьому, відповідно до листа Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 07.04.2017 № 2369/7/18-11-17-25, Охтирська ОДПІ підтверджує сплату відповідачем штрафної санкції до державного бюджету в сумі 3400 грн. згідно з платіжними дорученнями № 000075 від 23.10.2006, № SPOC220025 від 22.11.2006, № від 28.03.2007 та зазначає, що МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області буде направлено повідомлення про фактичне виконання наказу у справі № 10/98-06, що виданий судом 28.04.2006.

Таким чином, оскільки відповідно до постанови державного виконавця від 08.12.2006 виконавчий документ (наказ у справі № 10/98-06, виданий 28.04.2006) повернуто стягувачу, докази повторного пред'явлення виконавчого документу (наказу у справі №10/98-06, що виданий 28.04.2006) до виконання відсутні, доданими до скарги доказами підтверджується, що присуджену до стягнення з відповідача на користь Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції у справі № 10/98-06 заборгованість в сумі 3400 грн. сплачено відповідачем (відповідне підтверджує стягувач), суд приходить до висновку, що наявність арешту майна боржника та заборони на його відчуження на підставі постанови державного виконавця від 17.07.2006 у виконавчому провадженні № 2014003 за відсутності відкритого виконавчого провадження є неправомірним та порушує законні права боржника.

Суд при цьому враховує, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Оскільки виконавчий документ (наказ у справі № 10/98-06, виданий 28.04.2006) повернуто стягувачу відповідно до постанови державного виконавця у 2006 році, виконавче провадження знищено, право скаржника підлягає захисту шляхом зняття арешту в судовому порядку відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, згідно з якою арешт може бути знятий за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вх. № 3215(с) від 07.11.2017) на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області по справі № 10/98-06 задовольнити.

2. Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 (код НОМЕР_2), що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2006 у виконавчому провадженні № 2014003.

3. Ухвалу надіслати учасникам судового процесу.

СУДДЯ О.Ю.РЕЗНІЧЕНКО