КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" листопада 2017 р. Справа №911/2422/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент»

на рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017

у справі № 911/2422/16 (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Горбасенко П.В., Рябцева О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент»

до 1. Приватного акціонерного товариства «Заліське»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «БС Шіппінг Сервіс ЛТД»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вентус»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гера-Гетера»

про стягнення 16 254 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідачів збитків в сумі 16 254 доларів США.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2017, повний текст якого підписаний 30.10.2017, у справі № 911/2422/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017 у справі № 911/2422/16 і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційної скаргою у цій справі, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявлними обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з позовом, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що за змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону). Аналогічним чином вирішується й питання щодо сплати судового збору за подання апеляційних (касаційних) скарг у відповідних справах, тобто цей збір визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого на день сплати судового збору за подання скарги.

З огляду на вказані приписи закону, те, що предметом позову у цій справі є майнова вимога вартістю 16 254 доларів США:

1. при зверненні до суду з позовом судовий збір мав бути сплачений в розмірі 243,81 доларів США (16 254/100*1,5);

2. при зверненні з цією апеляційною скаргою, відповідно, - 268,19 доларів США (243,81/100*110).

При цьому судовий збір за позовні вимоги в іноземній валюті мав бути сплачений виходячи з курсу Національного банку України, обрахований в гривнях по курсу Національного банку України на день сплати.

Отже, з урахуванням приписів закону, при зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідач мав сплатити судовий збір в сумі 7 140,89 грн.

Заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас в апеляційній скарзі заявник звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказано, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Отже, право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Частиною 1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ГПК України ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт послався на те, що господарську діяльність він не здійснює, прибутку не отримує, тому сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі не є можливим.

Проте заявником не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що господарську діяльність він не проводить і прибуток не отримує.

За таких обставин, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга повертається заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 97 ГПК України на ухвалу про повернення апеляційної скарги може бути подана касаційна скарга.

Водночас колегія суддів зауважує апелянтові на тому, що у випадку повторного звернення з цією апеляційною скаргою судовий збір за її подачу має обраховуватись виходячи з курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент» в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енержі Девелопмент» на рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017 у справі № 911/2422/16 повернути без розгляду.

3. Матеріали справи № 911/2422/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна