ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.11.2017 Справа № 904/8852/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради, м. Тернівка, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 284 618,36 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №007.1Др-20-0417 від 07 квітня 2017 року, головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2212 від 23 жовтня 2017 року, головний спеціаліст по розрахункам з пільг та субсидій відділу бухгалтерського обліку та контролю

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради заборгованість у розмірі 278 628,75 грн., 3% річних у розмірі 2 539,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 449,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2017/ПВ/ТЕ/П-015 від 20.01.2017 на фінансування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Відповідач зазначає, що на підставі зведених даних та актів звіряння в УДКСУ у м. Тернівка станом на 01.10.2017 дійсно зареєстрована заборгованість в сумі 278 628,75 грн. Згідно з пп. б. п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються за рахунок субвенцій з державного бюджету України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету" та Постанови Кабінету Міністрів № 20 від 11.01.2005 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Керуючись абзацом 3 п. 7 Постанови Кабінету Міністрів № 20 від 11.01.2005 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Станом на 01.10.2017 усі спільні протокольні рішення, які подавалися Позивачем, підписані усіма учасниками таких розрахунків (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департамент фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", ПАТ "Дніпропетровськгаз", ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), згідно яких заборгованість, яка виникла на даний час, обліковується та відображається в усіх бухгалтерських звітах. Також відповідач звертає увагу, що попереднє фінансування субвенції було у вересні поточного року.

В подальшому погашення наявної заборгованості здійснюватиметься за умови надходження субвенції з державного бюджету України на рахунки управління, як передбачено діючим законодавством.

Враховуючи вищевикладене та неналежне забезпечення інформації для ознайомлення з її змістом і доданими до них документами, Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради заперечує проти заявлених вимог позивача.

Ухвалою суду від 10.10.2017 порушено провадження у справі №904/8852/17, справу призначено до розгляду на 25.10.2017. У судовому засіданні 25.10.2017 оголошувалась перерва до 08.11.2017, з 08.11.2017 розгляд справи відкладався до 28.11.2017.

У судовому засіданні 28.11.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Тернівської міської ради (платник) укладено договір №2017/ПВ/ТЕ/П-015 на фінансування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Предметом цього договору є взаємовідносини сторін щодо фінансування пільг, пов'язаних із споживанням населенням м. Тернівки природного газу, та з відшкодуванням платником постачальнику витрат за надані послуги пільговому контингенту громадян: постачальник здійснює постачання природного газу споживачам, які мають право та користуються відповідними пільгами, а платник здійснює розрахунки за спожитий природний газ (пп. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 та 2.4. договору постачальник щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяцем надає платнику на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці. Звірка взаєморозрахунків між постачальником та платником проводиться до 4 числа наступного за звітним місяцем. Для підтвердження розрахунків постачальник надає акти звіряння, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін.

Згідно з п. 3.1 договору щомісячно, у наступному за звітним місяцем, платник при надходженні субвенції з державного бюджету місцевому бюджету здійснює відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з наданням послуг з постачання природного газу пільговим категоріям населення, згідно розрахунків постачальника та наданих ним рахунків.

Платник зобов'язується відповідно до п. 4.2.1 договору передбачити у своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на відшкодування постачальнику оплати вартості послуг з газопостачання відповідно до вимог діючого законодавства.

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно п. 5.1 договору сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства.

Даний договір набирає чинності з 01.01.2017 і діє в частині реалізації газу постачальником до 31.12.2017, а в частині проведення платником розрахунків з відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання - до їх повного здійснення (п. 9.1 договору).

20.01.2017 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, відповідно до п.1 якої запланована сума на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік склала 706 816,43 грн. Запланована сума на фінансування пільг населенню може збільшуватись або зменшуватись в залежності від розміру наданих пільг і сплачується постачальнику платником по факту їх надання.

Відповідно до наявних у справі актів звіряння розрахунків від 19 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 278 628,75 грн.

Також до матеріалів справи залучено спільні протокольні рішення від 20.04.2017 №2406, від 18.05.2017 №2713, від 18.05.2017 №2716/у, від 20.06.2017 №2977, від 20.07.2017 №3126, від 18.08.2017 №3363, від 20.09.2017 №3583/у підписані зі сторони Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаменту фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" із зведеними реєстрами по погашенню заборгованості.

Згідно з цими протокольними рішеннями Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (сторона - 1), Департамент фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (сторона - 2), Департамент соціального захисту населення (сторона 3), ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" (сторона-4), ПАТ "Дніпропетровськгаз" (сторона-5), ПАТ "Укртрансгаз" (сторона 6) уклали дані спільні протокольні рішення з метою погашення взаємної заборгованості.

Відповідно до розділів 1 протокольних рішень, його предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

В розділі 2 протокольних рішень погоджено перелік підприємств, що беруть участь у проведенні розрахунку та послідовність виконання сторонами цього рішення.

Таким чином, усі сторони спільних протокольних рішень певним чином пов'язані у перерахуванні коштів із відповідним призначенням платежу.

Так, відповідно до спільного протокольного рішення від 20.04.2017 №2406 на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 21 828 662,91 грн. заборгованості по пільгам, з яких 75 375,06 грн. складає заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 18.05.2017 №2713 на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 6 977 280,64 грн. заборгованості по пільгам, з яких 9 779,72 грн. складає заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 18.05.2017 №2716/у на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 9 100 000,00 грн. заборгованості по пільгам, з яких 55 971,95 грн. складає заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.06.2017 №2977 на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 10 073 990,62 грн. заборгованості по пільгам, з яких 55 738,30 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.07.2017 №3126 на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 2 152 608,71 грн. заборгованості по пільгам, з яких 28 464,72 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 18.08.2017 №3363 на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 14 300 036,33 грн. заборгованості по пільгам, з яких 27 685,67 грн. складає заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.09.2017 №3583/у на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" мало бути перераховано 1 872 402,71 грн. заборгованості по пільгам, з яких 25 613,33 грн. складає заборгованість відповідача.

Всього за протокольними рішеннями заборгованість відповідача складає 278 628,75 грн.

Позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором на фінансування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі 278 628,75 грн., що додатково підтверджується спільними протокольного рішеннями. Проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання, зокрема, послуг газопостачання для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: Закон України "Про жертви нацистських переслідувань", Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про прокуратуру", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуг має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з пп.б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних пільг м. Тернівки Дніпропетровської області є Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання послуг газопостачання відповідним категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункт 8 Порядку №256).

Таким чином, чинне законодавство України навіть не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги газопостачання громадянам, які мають право на отримання пільг, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законодавства України і не залежать від їх бажання.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (далі - Порядок №20).

Відповідно до п. 6 Порядку №20 органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (п. 7 Порядку №20).

Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію затверджений наказом Міненерговугілля України від 03.08.2015 №493/688 (далі - Порядок №493).

Згідно з п. 2.3 Порядку №493 відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння, або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства (п.2.5 Порядку №493).

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Слід також зазначити, що у листі від 30.06.2011 №31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду від 27.07.2017 у справі №918/1302/16, від 16.08.2017 у справі №905/3364/16, від 07.09.2016 у справі № 910/21894/15.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 278 628,75 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних за період з 27.04.2017 по 09.10.2017 у розмірі 2 539,80 грн. та індекс інфляції за період з травня по серпень 2017 року у розмірі 3 449,81 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2.3 Порядку №493 відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння, або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства (п.2.5 Порядку №493).

Згідно з п.8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг.

Таким чином, обов'язок відповідача здійснити відшкодування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу настав:

- по спільному протокольному рішенню від 20.04.2017 №2406 03.05.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 18.05.2017 №2713 -29.05.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 18.05.2017 №2716/у - 29.05.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 20.06.2017 №2977 - 27.06.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 20.07.2017 №3126 - 31.07.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 18.08.2017 №3363 - 28.08.2017;

- по спільному протокольному рішенню від 20.09.2017 №3583/у - 27.09.2017.

Як встановлено судом, відповідач у встановлений строк за надані послуги з газопостачання пільговій категорії населення у повному обсягу не розрахувався.

Перевіркою розрахунків 3% річних встановлено допущення позивачем помилок, у зв'язку із невірним визначенням строку настання оплати за спільними протокольними рішення, зокрема не враховано положення ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 2 464,84 грн.

У зв'язку із допущенням арифметичної помилки під час нарахування індексу інфляції, вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 3449,71 грн.

З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 284 543,30 грн., з яких 278 628,75 грн. основний борг, 2 464,84 грн. 3% річних, 3 449,71 грн. індекс інфляції.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних надходжень не приймається судом, оскільки згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобовязань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2.).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобовязана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення Суду). У звязку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та Закону України Про Державний бюджет на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

За змістом частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16 та від 15.05.2012 у справі №11/446, постановах Вищого господарського суду України від 12.04.2017 у справі № 927/1039/16, від 08.08.2017 у справі №910/599/17, від 05.09.2017 у справі №908/3196/16, від 26.09.2017 у справі №921/19/17-г/14.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних у розмірі 4 268,15 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Тернавської міської ради (51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, 13а, ідентифікаційний код 20249931) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 39572642) заборгованість у розмірі 278 628,75 грн., 3% річних у розмірі 2 464,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 449,71 грн., та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 4 268,15 грн., про що видати наказ.

В задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено, - 29.11.2017

Суддя Н.М. Євстигнеєва