ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" листопада 2017 р. Справа № 918/756/13

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р. при секретарі судового засідання В'юненко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартет" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц"

за участі представників:

ліквідатор боржника ОСОБА_1;

від ПАТ "ОСОБА_2 Русь" - ОСОБА_3 (дов. №153 від 28.09.2017 року, в режимі відеоконференцзв'язку);

від ТОВ "Рітейл Плас" - ОСОБА_4 (дов. № б/н від 10.01.2017 р.);

від ПАТ "Марфін Банк" - ОСОБА_5 (довіреність №131 від 12.12.2017 р.).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Рівненської області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа № 918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц".

Постановою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 р. ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Від ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшли: позовна заява про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії та позовна заява про визнання договору іпотеки від 18.08.2008 р. припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Ухвалою суду від 23.05.2017 р. прийнято до розгляду в межах справи № 918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" та призначено до слухання в судовому засіданні позовну заяву ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. і зобов'язання вчинити дії.

Зобов'язано подати суду, зокрема, ПАТ "Марфін Банк": відзив на позовну заяву, нормативне обґрунтування; правовстановлюючі документи (належним чином їх завірені копії) на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.07.2011 року №1820.

Ухвалою суду від 07.06.2017 р. прийнято до розгляду в межах справи №918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" та призначено до слухання в судовому засіданні позовну заяву про визнання договору іпотеки від 18.08.2008 р. припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Крім того, на розгляді суду перебувають клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.06.2017 р. продовжено строк ліквідаційної процедури боржника та повноважень ліквідатора до 27.11.2017 року.

Ухвалою суду від 30.10.2017 року відкладено розгляд справи № 918/756/13 (позовна заява ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії; позовна заява про визнання договору іпотеки від 18.08.2008 р. припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав; клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень) у судовому засіданні на 21.11.2017 року.

26.10.2017 року від ліквідатора надійшла заява про визнання поважними причин пропуску позовної давності в позові про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року.

06.11.2017 року від ПАТ "ОСОБА_2 Русь" надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву про визнання договору іпотеки припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію.

13.11.2017 року від Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшли письмові пояснення.

15.11.2017 року ліквідатором подано пояснення на відзив ПАТ "Марфін Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року.

15.11.2017 року ліквідатором подано пояснення на відзив ПАТ "ОСОБА_2 Русь" про визнання договору іпотеки припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію.

Крім того, 15.11.2017 року ліквідатором через відділ канцелярії суду подані уточнення до клопотань про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень.

21.11.2017 року ліквідатор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на 6 місяців, у зв'язку з необхідністю продовження процедури продажу майна.

Також судом встановлено, що в матеріалах справи наявні заява Першої української міжрегіональної товарної біржі про визнання учасником провадження у справі, яка ухвалою суду від 17.10.2014 року призначена до розгляду та клопотання ліквідатора про затвердження організатором аукціону та визнання учасником у справі Першої української міжрегіональної товарної біржі, які не розглянуті.

Розглянувши у судовому засіданні 21.11.2017 року клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора, заслухавши в судовому засіданні учасників провадження у справі, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Так, постановою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 р. ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.06.2017 р. продовжено строк ліквідаційної процедури боржника та повноважень ліквідатора до 27.11.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Строк ліквідаційної процедури боржника майже сплив, однак ліквідаційна процедура боржника не завершена. Ліквідатор звіт та ліквідаційний баланс банкрута до суду не подав.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні комітету кредиторів боржника, що оформлене протоколом № 48 від 20.11.2017 р., вирішено продовжити строк ліквідаційної процедури банкрута та строк повноважень ліквідатора на 6 місяців.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом; визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

Виходячи з системного аналізу положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема ст. ст. 37, 45, 46, якими визначено поняття ліквідації, підстав та порядку її завершення, відповідно до яких, ліквідація банкрута це припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів шляхом продажу його майна, і яка закінчується не спливом строку ліквідаційної процедури, а завершенням продажу майна банкрута, завершенням розрахунків з кредиторами, затвердженням звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи-банкрута.

За вищенаведеного, враховуючи необхідність вчинення додаткових заходів передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", для належного завершення ліквідаційної процедури, суд вважає за необхідне продовжити строк ліквідаційної процедури банкрута та строк повноважень ліквідатора до 27.05.2018 р.

Крім того, у судовому засіданні 21.11.2017 року судом розглянуто позовну заяву ліквідатора про визнання договору іпотеки від 18.08.2008 р. припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що у власності ТОВ "Земкомерц" знаходиться земельна ділянка площею 0,5897 га, розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, територія Лисиничівської сільської ради, кадастровий номер :07:000:0226 (далі Земельна ділянка або Предмет іпотеки), яку товариство набуло на підставі рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2015 року у справі №914/146/15 та зареєструвало право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2015 року.

В ході виконання своїх професійних обов'язків ліквідатором встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, 26.04.2016 року було прийнято рішення (індексний номер 29417776) про державну реєстрацію іпотеки на підставі договору іпотеки укладеного між Акціонерним банком "ОСОБА_2 Русь" (далі ОСОБА_2) та ТОВ "Земкомерц" 18 серпня 2008 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7З зареєстрованого за номером 1634 (далі Договір іпотеки) та прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження, індексний номер: 29418029 від 26.04.2016 року (вид обтяження: заборона на нерухоме майно). Вказаний Договір іпотеки був укладений у забезпечення зобов'язань за кредитним договором №136/08-08 від 18.08.2008 року (далі Кредитний договір) укладеного між Банком та ОСОБА_8, про надання споживчого кредиту в сумі 500 000, 00 грн.

Ліквідатор вважає, що Договір іпотеки був припинений, а запис про реєстрацію іпотеки підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що після невиконання ОСОБА_8 взятих на себе зобовязань за Кредитним договором, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.09.2016 року було затверджено мирову угоду від 22.09.2010 року укладену між сторонами, яка стосувалася добровільного погашення наявної заборгованості.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобовязань згідно мирової угоди, ОСОБА_2 звернувся з заявою до Франківського районного суду м. Львова про зміну способу виконання рішення суду, якою просив змінити спосіб виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 24.09.2010 року, та встановити наступний спосіб її виконання: в рахунок повного виконання зобовязань за кредитним договором звернути стягнення шляхом передачі Банку у власність за вартістю, визначеною субєктом оціночної діяльності, що становить 337 488,00 грн., передану в іпотеку Товариством з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" Земельну ділянку.

19 березня 2013 року Франківським районним судом м. Львова було винесено ухвалу про зміну способу виконання ухвали суду про визнання мирової угоди року у справі № 465/1223/13-ц. Вказаною ухвалою було змінено спосіб виконання ухвали суду про визнання мирової угоди від 24.09.2010 року у справі за позовом Банку до ОСОБА_8, ТОВ "Земкомерц", ОСОБА_9 про стягнення заборгованості на примусове стягнення, та звернено стягнення шляхом передачі Публічному акціонерному товариству "ОСОБА_2 Русь" у власність, за вартістю визначеною субєктом оціночної діяльності, що становить 337 488,00 грн. передану в іпотеку Товариством з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" Земельну ділянку.

В подальшому на підставі вищезазначеної ухвали Банком було зареєстровано за собою право власності на дану земельну ділянку.

Враховуючи викладене позивач вказує на те, що до Банку, як до іпотекодержателя по договору іпотеки від 18.08.2008 року перейшло право власності на предмет іпотеки.

Таким чином, позивач посилаючись на положення статті 17 Закону України "Про іпотеку", за яким іпотека припиняється, зокрема, у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, вважає, що оскільки до Банку, як до іпотекодерджателя по Договору іпотеки перейшло право власності на земельну ділянку (предмет іпотеки), то Договір іпотеки, був припинений. Договір іпотеки був припинений в момент реєстрації права власності на земельну ділянку за Банком в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в 2013 році.

Крім того, як вважає позивач, оскільки боржник за Кредитним договором повністю погасив свою дебіторську заборгованість згідно Кредитного договору за рахунок обєкту іпотеки, а згідно з пунктом 8.1. Кредитного договору строк його дії встановлюється з дня його підписання до повного виконання зобовязань за ним, відтак, Іпотечний договір припинив свою дію на підставі ст. 17 Закону України "Про іпотеку" у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Зазначає також, що визнання в подальшому права власності на земельну ділянку за позивачем, не спростовує факту припинення договору іпотеки, та звертає увагу, що сторони договору іпотеки не підписували жодних угод, щодо поновлення припиненого іпотечного договору, та не існує жодного судового спору чи судового рішення в законній силі про поновлення договору іпотеки чи визнання його дійсним.

Відтак, позивач вважає, що у суду наявні правові підстави для визнання припиненим договору іпотеки від 18.08.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_7З зареєстрованого за номером 1634.

Однак, суд не погоджується з зазначеними твердженнями позивача з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", та зокрема визнано ПАТ "ОСОБА_2 Русь" кредитором боржника на суму 690 413,00 грн., та внесено окремо до реєстру вимог кредиторів боржника, як вимоги, що забезпечені заставою, згідно договору іпотеки від 29.08.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №1341.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 р. ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Судом встановлено, що, рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2015 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року у справі № 914/146/15, задоволено позов ліквідатора боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1, та визнано за ТОВ "Земкомерц" право власності на земельну ділянку що була передана в іпотеку згідно договору іпотеки від 18.08.2008 р., за реєстраційним № 1634 (Предмет іпотеки). Скасовано державну реєстрацію права власності за Банком на вказану земельну ділянку. В подальшому ліквідатор боржника ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку за ТОВ "Земкомерц".

Банк у відзиві на позовну заяву зазначає, що у зв'язку з тим, що він як іпотекодержатель не задовольнив свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, договір іпотеки від 18.08.2008 року є дійсним, а сторони лише повернулись в первісний стан, ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Рівненської області із додатковою заявою про визнання його кредитором боржника за договором іпотеки від 18.08.2008 року.

Так, ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.10.2016 року у справі № 918/756/13, залишеною без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року, визнано вимоги Банку на загальну суму 562 030,63 грн., з яких 559 274,63 грн. - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника згідно з договором іпотеки від 18.08.2008 року, та 2 756,00 грн. - судовий збір (перша черга вимог).

Зазначені ухвала та постанова оскаржувались ліквідатором в касаційному порядку.

Однак, Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2017 року ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року в частині розгляду кредиторських вимог публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 Русь" та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2016 року у справі № 918/756/13 залишено без змін. При цьому Вищим господарським судом України встановлено, що грошові вимоги ПАТ "Банк "ОСОБА_2 Русь" в розмірі 559 274,63 грн. виникли на підставі кредитного договору № 136/08-08 від 18.08.2008 року, укладеного банком та ОСОБА_8, в забезпечення якого між ПАТ "Банк "ОСОБА_2 Русь" та ТОВ "Земкомерц" укладено договір іпотеки від 18.08.2008 року, згідно умов якого вартість предмета іпотеки становить 1 428 253,40 грн., тобто, вимоги ПАТ "Банк "ОСОБА_2 Русь" в розмірі 559 274,63 грн. є забезпеченими. Згідно з умовами договору іпотеки банку в іпотеку було надане майно: земельну ділянка площею 0,5897 гектарів, місце знаходження земельної ділянки: Україна, Львівська область, Пустомитівський район, територія Лисиничівської сільської ради, що належать на праві власності ТОВ "Земкомерц". Зазначений вище договір іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Судом також встановлено, що додатково заявлені кредитором заставні вимоги підтверджуються первинними документами.

Таким чином, Вищий господарський суд України, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що ухвала Господарського суду Рівненської області від 18.10.2016 у справі № 918/756/13 прийнята з дотриманням положень закону, заставні вимоги підтверджуються первинними документами, що означає що Боржник зобов'язаний відповідати перед Банком за зобов'язаннями по договору іпотеки від 18.08.2008 року.

Як вказує позивач, на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19.03.2014 року у справі №465/1223/13-ц до Банку, як до іпотекодержателя по договору іпотеки від 18.08.2008 року перейшло право власності на предмет іпотеки.

Проте, зазначене твердження позивача спростовується тим, що 05.11.2014 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області у справі №465/1223/13-ц було скасовано ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19.03.2013 про зміну способу виконання ухвали суду про визнання мирової угоди шляхом передачі Банку права власності на предмет іпотеки, та прийнято нову ухвалу про відмову у задоволені заяви Банку про зміну способу виконання ухвали суду про визнання мирової угоди. Ухвала Апеляційного суду Львівської області від 05.11.2014 набрала законної сили.

Разом з тим в подальшому рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2015 року у справі №914/146/15, яке набрало законної сили та є чинним, скасовано реєстрацію права власності за Банком на Земельну ділянку, та визнано право власності на неї за Боржником.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержатедя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

За змістом статті 11 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правозаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до забуття ним права власності на предмет іпотеки. Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України "Про іпотеку", до яких, зокрема, належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Таким чином, ОСОБА_2 не отримав задоволення власних майнових вимог за Кредитним договором за рахунок Предмета іпотеки, а спірна Земельна ділянка перебуває у власності Боржника.

Крім того, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Оскільки, презумпція правомірності договору іпотеки від 18.08.2008 року, не спростована, тому він є дійсним, а всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відтак, суд вважає що оскільки підстави для припинення іпотеки передбачені статтею 17 Закону України "Про іпотеку", на які посилається позивач - відсутні, суд не має підстав для задоволення позовних вимог ліквідатора про визнання припиненим договору іпотеки від 18.08.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_7З зареєстрованого за номером 1634.

Стосовно посилань позивача, слід зазначити, що суд не вважає, що згідно чинного законодавства у сторін був обов'язок щодо укладення певних угод, для поновлення іпотечного договору, та звернення до суду про поновлення договору іпотеки чи визнання його дійсним, оскільки обставини що зумовлювали б припинення Договору іпотеки відпали, а правові наслідки не настали (скасовано судове рішення на підставі якого набуто іпотекодержателем право власності на предмет іпотеки).

Крім того, позивач просив скасувати записи: 1. про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №14322347 від 18.08.2008 року, щодо Предмета іпотеки, який внесений на підставі рішення (індексний номер 29417776) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 26.04.2016 року, на підставі Договору іпотеки; 2. про заборону на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №14322555 від 18.08.2008 року, щодо Предмета іпотеки, який внесений на підставі рішення (індексний номер 29418029) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 26.04.2016 року, на підставі Договору іпотеки.

Вказана вимога також мотивована припиненням дії Договору іпотеки, тому позивач вважає, що нотаріус ОСОБА_6 не мала права вносити записи в реєстр речових прав.

Оскільки зазначена вимога є похідною від вимоги про визнання припиненим договору іпотеки від 18.08.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_7З зареєстрованого за номером 1634, у задоволенні останньої суд відмовляє.

Сплачений судовий збір залишається за позивачем на підставі статті 49 ГПК України.

З урахуванням обставин справи та пояснень сторін наданих у судовому засіданні 21.11.2017 року, суд на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про необхідність відкладення решти заяв та клопотань, що перебувають на розгляді, на іншу дату для всебічного та повного дослідження обставин справи.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 12, 49, 77, 86 ГПК України, ст. ст. 10, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ліквідатора про визнання договору іпотеки від 18.08.2008 р. припиненим та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав відмовити.

2. Продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на 6 місяців - до 27 травня 2018 року.

3. Ліквідатору по завершенні строку ліквідаційної процедури подати суду звіт про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Відкласти розгляд справи № 918/756/13 (позовна заява ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії; клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень; заяви Першої української міжрегіональної товарної біржі про визнання учасником провадження у справі; клопотання ліквідатора про затвердження організатором аукціону та визнання учасником у справі Першої української міжрегіональної товарної біржі) у судовому засіданні, яке відбудеться "13" грудня 2017 р. на 14:15 год. в приміщенні господарського суду Рівненської області (залі судових засідань №15).

5. Учасникам провадження у справі, у разі наявності заперечень чи пояснень стосовно призначених до розгляду позовних заяв та клопотань, викласти їх письмово та подати завчасно через відділ канцелярії суду до дня судового засідання.

Копію ухвали надіслати усім учасникам провадження у справі.

Суддя Войтюк В.Р.