РІШЕННЯ

16 листопада 2017 рокуСправа № 921/566/17-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, с. Мильне, Зборівський район, Тернопільська область, 47233

до відповідача ОСОБА_1 сервісного центру МВС в Тернопільській області, с. Підгороднє, Тернопільський район, Тернопільська область

про визнання права власності

За участі представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, посвідчення № 1 від 06.09.17 р.

відповідача: ОСОБА_3, довіреність № б/н від 06.09.17 р.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22,81-1 ГПК України, розяснено.

04.10.2017 Мильнівська сільська рада Зборівського району Тернопільської області звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 сервісного центру МВС в Тернопільській області про визнання права власності на автомобіль ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989, державний номер НОМЕР_1, шасі № 1318611, номер двигуна НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 06.10.2017р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 02.11.2017р.

02.11.2017 представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив про задоволення позову. Також, надав суду довідку №764 від 01.11.2017 про балансову вартість спірного рухомого майна - автомобіля ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989, державний номер НОМЕР_3.

Представник відповідача у даному судовому засіданні зазначив, що позивач звернувся до РСЦ МВС в Тернопільській області із заявою про перереєстрацію автомобіля із колгоспу "Правда", с. Мильне на Мильненську сільську раду, в задоволенні якої йому, оскільки надані ним докази не є такими, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу.

Судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва в судовому засіданні до 16.11.2017 до 11:00 год.

03.11.2017 відповідачем через канцелярію суду подано клопотання №31/19-5784 від 02.11.2017 із долученими до нього письмовими поясненнями, у яких відповідач при вирішенні даного спору покладається на думку суду та надає наступні пояснення з приводу заявлених позовних вимог:

- 26.07.2017 року в ТСЦ №6141 РСЦ МВС в Тернопільській області звернулась Мильнівська сільська рада із заявою про перереєстрацію автомобіля ГАЗ 53-12, д.н.зн 7805 ТЕН із колгоспу «Правда» с. Мильне на Мильненську сільську раду.

За результатами розгляду даної заяви Мильнівській сільській раді було відмовлено у перереєстрації даного авто за поданими документами, оскільки вони не є такими, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу відповідно до п. 8. Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шассі автомобілів, мотоциклів усіх марок, тинів і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 та було рекомендовано звернутися з позовом у судові органи для встановлення права власності на згаданий транспортний засіб.

16.11.2017 в судовому засіданні представником позивача згідно супровідного листа (вх. № 20362 від 16.11.2017) подано ряд документів для долучення до матеріалів справи, а саме: витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів вих. №31/19-5779 від 02.11.2017, довідку Мильнівської сільської ради №548 від 15.11.2017, копію ухвали №8/Б-922 від 31.01.2014, клопотання бн/бд прго виправлення описки, допущеної ним при написанні позовної заяви щодо номерного знаку автомобіля, тому просить вважати вірним державний номерний знак автомобіля ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989 - 78-05 ТЕН.

Господарський суд, враховуючи, що всі докази, якими позивач обґрунтовує заявлену ним вимогу, стосуються автомобіля ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989 за державним номерним знаком 78-05 ТЕН, тому розгляд справи здійснюється з його (клопотання) врахуванням.

Представник відповідача у судове засіданні, яке відбулося 16.11.2017, не зявився, натомість подав клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалась у відповідності до ст. 81-1 ГПК України за відсутності відповідних клопотань представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарський суд встановив наступне:

Матеріали справи свідчать, що відповідно до довідки, виданої спілкою власників земельних паїв "Правда" Зборівського району ( за підписом ліквідатора ОСОБА_4 ), колгосп "Правда" реформовано в КСП "Правда", згідно рішення загальних зборів уповноважених (протокол № 1 від 11.01.1993 р. В подальшому, КСП "Правда" реформовано в СВЗП "Правда" згідно рішення загальних зборів колгоспників (протокол № 2 від 16.01.1997 р.).

У відповідності до технічного паспорта ВФ №749223, який виданий 05.01.1990, пожежна цистерна "ГАЗ-53-12", 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1, шасі № 1318611, належав колгоспу "Правда", с. Мильне, Зборівького району, Тернопільської області.

У зв'язку з порушенням справи про банкрутство СВЗП "Правда", с. Мильне, Зборівський район, Тернопільська область, враховуючи лист - звернення виконавчого комітету Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області в особі сільського голови ОСОБА_2, СВЗП "Правда" передало, а Мильнівська сільська рада Зборівського району Тернопільської області прийняла в користування спеціальний автомобіль "ГАЗ 53-12, АЦУ-10", рік випуску 1989, державний номер 78-05 ТЕН, шасі № 1318611, номер двигуна НОМЕР_2, що підтверджується актом приймання - передачі від 21.12.2010 року підписаним Головою СВЗП «Правда» ОСОБА_5 та Мильнівським сільським головою ОСОБА_2.

Згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2014 у справі №8/Б-922 спілку власників земельних паїв "Правда", с. Мильне Зборівського району Тернопільської області (ідентифікаційний код 03783936) ліквідовано як юридичну особу з 31.01.2014 р.

З огляду на викладене, Мильнівська сільська рада Зборівського району Тернопільської області вважає, що добросовісно заволоділа в 2010 році і продовжує відкрито та безперервно користуватись на даний час пожежним автомобілем в інтересах територіальної громади, самостійно несе витрати з утримання та користування даного транспортного засобу. Станом на 01.11.2017р. балансова вартість даного автомобіля становить 5214,52 грн.

З метою перереєстрації автомобіля позивач звернувся із заявою до ОСОБА_1 сервісного центру МВС у Тернопільській області , долучивши до неї наявні на автомобіль документи, а саме: технічний паспорт та акт приймання - передачі від 21.12.2010 року.

Однак, за результатами розгляду вказаної заяви, позивачу згідно листа № 31/19-К-40 від 26.07.2017 у її задоволенні за поданими документами відмовлено, з підстав, що такі документи не підтверджують правомірність придбання транспортного засобу відповідно до п. 8. Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шассі автомобілів, мотоциклів усіх марок, тинів і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 та було рекомендовано звернутися з позовом у судові органи для встановлення права власності наданий транспортний засіб.

Оскільки, на переконання позивача, орган державної реєстрації транспортних засобів не заперечує щодо перереєстрації права власності на спірний автомобіль, однак, за відсутності належних документів на підтвердження правомірності придбання транспортного засобу, здійснити таку перереєстрацію не вбачається за можливе; він є добросовісним володільцем автомобіля ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989, державний номер 7805ТЕН, шасі № 1318611, а будь-яка інша документація на спірний атомобіль у органу місцевого самоврядування чи інших установ не збереглася, що перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, тому просить визнати за ним право власності на зазначене рухоме майно за набувальною власністю у відповідності ст.344 ЦК України, за відсутності іншого правового механізму узаконення майнових прав сільської ради.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності з статті 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, при цьому судом взято до уваги таке:

У Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року задекларовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.41 Конституції України та ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається в порядку та на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Матеріали справи свідчать, що Мильнівська сільська рада набула у володіння та користування спеціальний автомобіль "ГАЗ 53-12, АЦУ-10", рік випуску 1989, державний номер 78-05 ТЕН, шасі № 1318611, номер двигуна НОМЕР_2 внаслідок його передачі від СВЗП "Правда" по акту приймання - передачі від 21.12.2010 року. Водночас, відсутність у позивача документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, унеможливлює подальшу перереєстрацію права власності на вказане рухоме майно, чим позбавляє останнього права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Статтею 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, дана стаття визначає декілька необхідних для набуття права власності за даною підставою обставин, а саме: відсутність права власності на майно, добросовісність заволодіння цим майном, відкритість володіння ним та безперервність володіння протягом відповідного строку.

Для набуття права власності на річ за набувальною давністю володіння річчю (з урахуванням всіх необхідних вимог) повинно здійснюватись безперервно та протягом визначеного часу. У залежності від об'єкта володіння (рухоме чи нерухоме майно), встановлено строк, протягом якого повинно здійснюватись володіння. Так, рухомим майном необхідно володіти безперервно протягом п'яти років.

Задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.334 ЦК України можливе при наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший, передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015р. у справі № 3-87гс15).

Згідно зі ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Частиною 4 ст. 344 ЦК встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, що спеціальним автомобілем "ГАЗ 53-12, АЦУ-10", рік випуску 1989, державний номер 78-05 ТЕН, шасі № 1318611, номер двигуна НОМЕР_2 , Мильнівська сільська рада володіє безперервно з 21.12.2010 року по даний час, використовує його в господарській діяльності, здійснює обслуговування та несе повязані з цим витрати.

Також, згідно із довідкою №76 від 01.11.2017р. виданою Мильнівською сільською радою, вказаний автомобіль обліковується на позабалансовому рахунку позивача і його вартість становить 5214,52 грн.

Водночас, відсутніми є докази користування спірним рухомим майном іншою особою, аніж позивачем, а також докази того, що на зазначене майно претендує інший власник (довідка №548 від 15.11.2017 видана Мильнівською сільською радою про те, що на автомобіль "ГАЗ 53-12, АЦУ-10", рік випуску 1989, державний номер 78-05 ТЕН, шасі № 1318611, номер двигуна НОМЕР_2 інших претендентів не було).

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 33-34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог належними і допустимими доказами.

Іншого можливого способу захисту свого права у позивача немає.

І так як, твердження позивача, що ґрунтуються на положеннях статті 344 ЦК України про добросовісність володіння майном; відкритість, безтитульність такого володіння більше пяти років є документально підтвердженими матеріалами справи, не заперечуються відповідачем у справі, тому суд вважає, що у позивача наявні усі передбачені ст.344 Цивільного кодексу України ознаки володіння, котрі є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, у звязку з чим дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються судом на позивача у справі, оскільки господарським судом в процесі розгляду справи не встановлено в діях відповідача ознак протиправності та, водночас, в силу закону у позивача відсутній інший спосіб, аніж оформлення права власності на нерухоме майно в судовому порядку за набувальною давністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Мильнівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області (с. Мильне, Зборівський район, Тернопільська область, 47233, ідент. код 04392511) право власності на автомобіль ГАЗ 53-12, АЦУ-10, рік випуску 1989, державний номер НОМЕР_1, шасі №1318611, номер двигуна НОМЕР_2.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 27.11.2017р.

Суддя Н.М. Бурда