КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/6358/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Гончар Л.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Кузіна Л.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар"

на рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017

у справі №910/6358/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар"

до Київського національного університету імені Тараса Шевченка

про стягнення 84025,24 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення 84025,24 грн, з яких 68114,06 грн основного боргу, 13418,47 грн пені, 981,14 грн штрафу, 1511,57 грн 3% річних за невиконання відповідачем зобов'язань за договором №49/ПР059/21 від 03.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Фірма "Вікстар" посилається на те, що на виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги за договором в повному обсязі та у визначені строки, передано проектно-кошторисну документацію, акти здачі-приймання проектно-кошторисної документації, проте відповідач вказані акти не підписав та не повернув, вмотивованої відмови від підписання не висловив, здійснивши часткову оплату за виконані роботи на суму 30000,00 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі, зазначив, що договірні відносини припинились 31.12.2015; у визначені строки позивачем обумовлені договором роботи виконані не були, позитивного висновку комплексної державної експертизи замовник не отримав, у зв'язку з чим вказує на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України, не надано належних доказів на підтвердження належного виконання робіт за третім етапом за договором №49/ПР059/21 від 03.02.2015, що було б підставою для виникнення у замовника обов'язку щодо їх оплати, у т.ч. на суму 68114,06 грн. Оскільки суд не знайшов підстав для покладення на відповідача обов'язку щодо оплати вартості послуг за договором у розмірі 68114,06 грн, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13418,47 грн пені, 981,14 грн штрафу, 1511,57 грн 3% річних за невиконання своїх зобов'язань за договором №49/ПР059/21 від 03.02.2015 визнано необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі №910/6358/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. В апеляційній скарзі скаржником зокрема зазначено про передчасність та необ'єктивність висновків суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів належного виконання робіт за договором на суму 68114,06 грн, а саме третього етапу робіт «передача технічної документації (робочий проект)» та передачу його замовнику у визначені строки, посилаючись на те, що відповідачем прийнято від позивача остаточну технічну документацію, робочий проект 1-й етап, 2-й етап, 3-й етап за накладною №4 від 15.04.2015 та за накладними про передачу проміжної технічної документації №1 від 06.04.2015, №2 від 10.04.2015, №3 від 14.04.2015, які підписані сторонами. Також скаржник зазначає, що замовником за договором отримано від виконавця проектно-кошторисну документацію «Капітальний ремонт аудиторії №01 в корпусі факультету кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка за адресою: пр. Глушкова, 4-д в м. Києві», з посиланням на лист відповідача №66 від 05.05.2015. Таким чином, на думку скаржника, судом проігноровано те, що позивачем було надано відповідачу послуги в повному обсязі та передано замовнику проектну документацію та акти здачі-приймання проектно-кошторисної документації, які не були повернуті виконавцю. Крім того, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд дійшов хибного висновку стосовно невиконання позивачем свого обов'язку щодо отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи на розроблену за договором проектну-кошторисну документацію, оскільки відповідач, який являвся замовником вказаної експертизи, ухилявся від сприяння виконавцю в підписанні документів, які мали важливе значення для отримання виконавцю позитивного висновку експертизи (усунення зауважень, викладених у експертному висновку №00-0470-15/ЦБ від 26.08.2015, які стосувались узгодження ціни на матеріали та обладнання об'єкту); судом не вказано про іншу важливу обставину у справі, що була викладена в листі ДП "Укрдержбудекспертиза" №1815 від 09.12.2015, а саме те, що замовник відмовився від подальшого проведення експертизи, надіславши до експертної установи лист №26 від 08.12.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 (у складі: головуючого судді: Іоннікова І.А., суддів Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар" до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.11.2017.

21.11.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому відповідач зазначає, що договірні відносини між сторонами припинились 31.12.2015 та вказує на те, що в даному випадку має місце порушення умов договору саме позивачем в частині виконання робіт у строки, встановлені п.5.1 договору та календарним планом. Крім того зазначає, що відсутність позитивного висновку експертизи вказує на невиконання позивачем умов договору.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники сторін надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

03 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар", як виконавцем, та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, як замовником, був укладений договір №49/Пр059/21 (далі за текстом - договір), за умовами якого виконавець зобов'язався у 2015 році надати замовникові послуги в галузі архітектури в частині коригування розробленої проектно-кошторисної документації "Капітальний ремонт аудиторії №01 в корпусі факультету кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка за адресою: пр. Глушкова, 4-д в м. Києві", а замовник - прийняти і оплатити їх.

Пунктами 1.3 - 1.4 договору сторони погодили, що технічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, які є предметом договору, викладені в завданні на проектування та технічному завданні замовника (додаток №1). Зміст і терміни виконання основних етапів роботи визначаються календарним планом надання послуг, що становить невід'ємну частину даного договору (додаток №2).

Згідно п.5.1 договору, термін виконання послуг становить 70 календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п.5.5 договору, по завершенні робіт виконавець представляє замовнику акт здачі-приймання проектно-кошторисної документації з додатком до нього у кількості 4 примірників та примірник на електронному носії.

За умовами пунктів 7.2 - 7.3 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання при наданні послуг винна сторона сплачує штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі 0,1% від суми невиконаних робіт за кожен день затримки. За односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх обов'язків винна сторона сплачує штраф у розмірі 1% від вартості договору.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 68114,06 грн вартості наданих послуг, 13418,47 грн пені, 981,11 грн штрафу та 1511,57 грн 3% річних за неналежне виконання зобов'язань щодо оплати за договором.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в даному випадку це стосувалось позивача, який мав надати докази належного виконання робіт за договором, у т.ч. на суму 68114,06 грн, їх передачу замовнику у визначені строки, та факт прострочення відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Проте доказів на підтвердження належного виконання позивачем робіт за договором суду не надано.

Згідно з пунктами 6.3.1, 6.3.4, 6.3.6, 6.3.7 договору, позивач зобов'язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором; протягом 10 днів після повного надання передбачених даним договором послуг, скласти та пред'явити замовнику акт здачі-приймання проектно-кошторисної документації; забезпечити неухильне дотримання усіх вимог чинного в Україні законодавства при наданні послуг, зокрема відповідних будівельних норм та інших нормативно-технічних документів ; отримати позитивний висновок комплексної державної експертизи на розроблену за цим договором проектно-кошторисну документацію.

Як вбачається з положень п.5.1 договору та відповідно до календарного плану надання послуг (додаток №2 до договору), позивач зобов'язався виконати роботи у три етапи протягом 70 календарних днів з дати підписання договору, а саме:

- 1 етап: загальні приміщення поза аудиторією - 30 календарних днів, розрахункова ціна етапу 18000,00 грн;

- 2 етап: технологічне обладнання - 30 календарних днів, розрахункова ціна етапу 12000,00 грн;

- 3 етап: передача технічної документації (робочий проект) - 10 календарних днів, розрахункова ціна етапу 68114,06 грн.

Таким чином, позивач повинен був виконати роботи, по 1-му етапу - до 04.03.2015, по 2-му етапу - до 03.04.2015, по 3-му етапу - до 13.04.2015.

Пунктами 4.1 - 4.2 договору встановлено, що розрахунки здійснюється в національній валюті - гривнях, на підставі акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації, можливістю відтермінування платежу до 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту, за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань та в їх межах. Оплата наданих послуг може здійснюватись поетапно на підставі актів здачі-приймання проектно-кошторисної документації за актом надання частини від загального обсягу послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав перший та другий етапи робіт за договором, про що сторони 03.06.2015 підписали акт здачі-приймання науково-технічної продукції згідно з договором №49/пр059/21 від 03.02.2015 на суму 30000,00 грн.

Вказані роботи по 1-му та 2-му етапу були оплачені замовником, що сторони не заперечують та підтверджується наданою в судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача копією платіжного доручення №7276 від 02.06.2015 (розрахункову операцію проведено банком 04.06.2015).

Доказів на підтвердження належного та своєчасного виконання позивачем обумовлених договором робіт по третьому етапу, передачі результатів виконаних робіт, акта здачі-приймання проектно-кошторисної документації з додатком до нього у кількості 4 примірників та примірник на електронному носії, як передбачено умовами п.5.5 договору, та що б було підставою для їх оплати, суду не надано.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо належного виконання позивачем умов договору - надання відповідачу послуг в повному обсязі, що підтверджується передачею замовнику проектної документації за актами здачі-приймання проектно-кошторисної документації, накладною №4 від 15.04.2015 по 3-му етапу, а також накладними про передачу проміжної технічної документації, є помилковими, оскільки позивачем не виконано зобов'язання щодо отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи на розроблену за цим договором проектно-кошторисну документацію, що свідчило б про повне виконання умов договору та відповідно надання послуг у повному обсязі.

Так, відповідно до п.6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертиз, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560, експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва. Метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва.

Листом №66 від 05.05.2015 відповідачем для супроводу проведення ТОВ "Фірма "Вікстар" комплексної експертизи проектно-кошторисної документації згідно договору №49/ПР059/21 від 03.02.2015 передано позивачу документацію (перелік якої викладено у даному листі).

Зі змісту листа ДП "Укрдержекспертиза" №1815 від 09.12.2015 (адресованому Київському національному університету імені Тараса Шевченка) вбачається, що 31.08.2015 представником ТОВ "Фірма "Вікстар" отримано експертний висновок №00-0470-15/ЦБ від 26.08.2015 щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання проектної документації у строк до 30.09.2015.

Доказів на підтвердження виправлення відповідних недоліків та передачу відповідачу позитивного висновку комплексної державної експертизи на розроблену за цим договором проектно-кошторисну документацію, як це передбачено умовами договору, у т.ч. у визначений строк, суду не надано.

Надані позивачем в якості доказів виконання робіт за договором листування сторін, листування з ДТ "Укрдержекспертиза" свідчить про намагання виконавця отримати результати державної експертизи, проте не є доказами належного виконання робіт та передачу їх результатів відповідачу, що було б підставою для їх оплати.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 10.1 визначено строк дії договору з дати його підписання і до 31 грудня 2015 року; докази продовження сторонами строку виконання робіт, пролонгування дії договору шляхом підписання відповідної додаткової угоди, суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання робіт за третім етапом за договором №49/ПР059/21 від 03.02.2015, що було б підставою для виникнення у замовника обов'язку щодо їх оплати, у т.ч. на суму 68114,06 грн, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 68114,06 грн основного боргу є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Твердження позивача про ухилення відповідача від сприяння виконавцю в підписанні документів, які мали важливе значення для отримання виконавцю позитивного висновку експертизи (усунення зауважень, викладених у експертному висновку №00-0470-15/ЦБ від 26.08.2015, які стосувались узгодження ціни на матеріали та обладнання об'єкту) спростовуються матеріалами справи, а саме: листами відповідача до позивача (№057/26-104 від 08.07.2015, №057/23-141 від 07.08.2015, б/н від 17.08.15, №168 від 22.09.2015, №23 від 06.11.2015), в яких університет просив надати інформацію про стан проведення експертизи та в подальшому наголошував на необхідності термінового виправлення позивачем зауважень проведеної експертизи, листами відповідача до експертної установи (№23 від 06.11.2015, №26 від 08.12.2015) з проханням надати інформацію щодо стану проведення експертизи.

Доводи скаржника, викладені в апеляційні скарзі про те, що відповідач відмовився від подальшого проведення експертизи, надіславши до експертної установи лист №26 від 08.12.2015 є помилковими, оскільки зі змісту вказаного листа (а.с.155) вбачається, що університет звертався до експертної установи з проханням надати відповідь щодо підстав продовження строків проведення експертизи, зазначав про тривале проведення експертизи, посилаючись при цьому на постанову Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011, яка регламентує терміни проведення експертизи.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13418,47 грн пені, 981,14 грн штрафу, 1511,57 грн 3% річних за невиконання зобов'язань за договором №49/ПР059/21 від 03.02.2015 не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено факту невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вікстар" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі №910/6358/17 - без змін.

Матеріали справи №910/6358/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко