ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Справа № 916/345/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Панової І.Ю.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ,
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року,
у справі № 916/345/17 Господарського суду Одеської області,
за позовомЗаступника військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Одеській області (м. Одеса),
доВійськової частини НОМЕР_1 (м. Одеса),
простягнення збитків у розмірі 169 312 грн. 50 коп.,
за участю представників: від Генеральної прокуратури України: Яговдік С.М. прокурор відділу (посвідчення № 029909 від 23.10.2014 року); від Військової частини НОМЕР_1 : Науменко А.В. представник (довіреність від 01.11.2017 року); представники інших учасників судового провадження не з`явились;
в с т а н о в и в :
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 (суддя Петров В.С.) відмовлено Заступнику військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Одеській області у задоволенні позовних вимог про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 збитків у розмірі 169312 грн. 50 коп.
Постановою Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року (головуючий суддя Богатир К.В., судді: Діброва Г.І., Жеков В.І.) апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 скасовано; позовні вимоги задоволено; присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області суму заподіяних навколишньому природному середовищу збитків у розмірі 169 312 грн. 50 коп., 2 539 грн. 69 коп. як відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 2 792 грн. 90 коп. як відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року, залишити рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 без змін. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.10.2017 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні, за участю уповноважених представників учасників судового провадження.
06.11.2017 року до Вищого господарського суду України від Генеральної прокуратури України надійшов Відзив на касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з підставі їх необґрунтованості.
За Розпорядженням №08.03-04/5332 від 02.11.2017 року Керівника апарату Вищого господарського суду України, на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.11.2017 року, у в`язку з відпусткою судді Куровського С.В., для розгляду справи № 916/345/17, було сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий), Панова І.Ю., Удовиченко О.С.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в засіданні суду касаційної інстанції повністю підтримав вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній, просив Вищий господарський суд України скасувати постанову Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року, залишити рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 в силі.
Представник прокуратури в судовому засіданні проти вимог та доводів скаржника заперечив, з підстав вказаних у відзиві від 06.11.2017 року; просив господарський суд касаційної інстанції постанову Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року у справі № 916/345/17 залишити без змін.
Інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з`явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з`явились.
Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.
Під час проведення слідчих (процесуальних) дій по кримінальному провадженню № 0000165 від 01 червня 2016 року (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України) на території Військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , в районі лісопосадки виявлено 3 несанкціоновані сміттєзвалища (змішаного типу).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2016 року (у справі №522/12901/16-к №1-кс/522/20415/16) задоволено Клопотання прокурора Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки Військової частини НОМЕР_1 (з питань додержання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони земельних ресурсів); надано відповідний дозвіл; проведення позапланової виїзної перевірки доручено спеціалістам Державної екологічної інспекції в Одеській області.
За результатами проведеної (у період з 23.11.2016 року по 25.11.2016 року) перевірки Військової частини НОМЕР_1 встановлено, що в південно-східній частині території військової частини, за адресою: АДРЕСА_1 , на відкритому ґрунті знаходиться несанкціоноване сміттєзвалище, яке складається: з твердих побутових відходів; деревини; пластмаси; целофану та картону. Розміри несанкціонованого сміттєзвалища: довжина - 21,5 м.; ширина - 4 м.; висота - 0,5 м. Загальна площа несанкціонованого сміттєзвалища - 86 кв.м. За наслідками перевірки був складений відповідний Акт та Протокол про адміністративне правопорушення № 001086 від 25.11.2016 року, які підписані службовими особами Військової частини НОМЕР_1 .
Разом з цим, спеціалістами Державної екологічної інспекції в Одеській області був складений розрахунок розміру шкоди, відповідно до "Методики визначення розмірів шкоди, обумовленої забрудненням та засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства" (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 року/зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 422/13689 25.04.2007 року), за яким розмір заподіяної шкоди при засміченні земель побутовими, промисловими та іншими відходами склав 169 312 грн. 50 коп.
01.12.2016 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області на адресу Військової частини НОМЕР_1 надіслано Претензію № 1 про відшкодування збитків у сумі 169 312 грн. 50 коп., заподіяних державі внаслідок засмічення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства та запропоновано на добровільних засадах в місячний термін сплатити вказану суму.
Військова частина НОМЕР_1 (Лист вих. № 350/312/24/3504 від 20.12.2016 року) заперечила проти Претензії висунутої Державною екологічною інспекцією в Одеській області та вказала на те, що станом на 19.12.2016 року наслідки засмічення земельної ділянки, виявленого за Актом перевірки, ліквідовано: дерев`яні відходи у вигляді повалених дерев та гілок перероблені на дрова; органічні відходи у вигляді опалого листя та побутові відходи перевезені на визначений майданчик з твердим покриттям; подана Заявка (вих. № 350/312/24/3491 від 19.12.2016 року) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на виділення коштів для вивозу зазначеного сміття на міське сміттєзвалище.
Заступник військового прокурора Одеського гарнізону звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції в Одеській області, до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення збитків у розмірі 169 312 грн. 50 коп. В обґрунтування заявлених вимог, прокурор вказав на те, що внаслідок засмічення земель, що є порушенням природоохоронного законодавства, Військовою частиною НОМЕР_1 була завдана довкіллю шкода на суму 169 312 грн. 50 коп., що підлягає стягненню з відповідача.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 відмовлено Заступнику військового прокурора Одеського гарнізону в задоволенні позовних вимог про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 збитків у розмірі 169312 грн. 50 коп.
При цьому, місцевий господарський суд вказав на те, що Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (проведена з 23.11.2016 року по 25.11.2016 року) не містить підпису посадової особи, що проводила перевірку ОСОБА_1 , проте в Акті, який надано відповідачем, міститься підпис ОСОБА_1 ; в екземплярах Акту перевірки позивача та відповідача виявлені розбіжності змісту тексту щодо складу сміттєзвалища; в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують місце, схему розміщення сміття в момент проведення перевірки, а також площу та об`єм несанкціонованих звалищ, які займали відходи і які підтверджують інформацію, вказану в Акті перевірки; в Акті та Протоколі Державної екологічної інспекції не відображені дані для розрахунку - площі засмічення, об`єму відходів, даних про товщину шару відходів, розміщених на земельній ділянці, як зазначено в п. 3.5, 3.5.1.Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 року). За висновками господарського суду першої інстанції, Розрахунок збитків є необґрунтованим, оскільки розмір шкоди, розрахованої позивачем за засмічення земель не відповідає вказаній Методиці.
Постановою Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 скасовано; позовні вимоги задоволено; присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області суму заподіяних навколишньому природному середовищу збитків у розмірі 169 312 грн. 50 коп., 2 539 грн. 69 коп. як відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 2 792 грн. 90 коп. як відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Приймаючи спірну постанову, апеляційний господарський суд виходив з наявності фактів триваючих порушень природоохоронного законодавства та вини відповідача у цьому, наявності причино-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для держави.
При цьому, господарським судом апеляційної інстанції під час апеляційного провадження встановлено, що:
- по-перше, існують два примірники Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (що здійснювалась в період з 23.11.2016 року по 25.11.2016 року), які мають розбіжності у тексті, зокрема щодо характеристики виявленого засмічення. Проте, обидва примірники Акту перевірки підтверджують факт проведення такої перевірки у встановленому місці та у визначений час компетентними для цього посадовими особами, на законних підставах, за участю представника відповідача та вказують на виявлене порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства шляхом засмічення земельної ділянки. Водночас, апеляційний господарський суд вказав на те, що розбіжності в примірниках Акту перевірки (щодо характеристики виявленого засмічення, як то: "земельна ділянка засмічена твердими побутовими відходами, деревиною, пластмасою, целофаном, картоном" та "сміттєзвалище органічного походження більшою частиною складається з опалого листя, повалених дерев та невеликою кількістю побутових відходів") не є суттєвими, оскільки мають однаковий по суті склад та під час розрахунку, в обох визначеннях, застосовується коефіцієнт 10. Крім того, апеляційним господарським судом, на підставі матеріалів справи, встановлено, що примірник Акту перевірки позивача не завірений підписом посадової особи ОСОБА_1 (на відміну від примірника цього ж Акту відповідача) з технічних причин. За висновком Одеського апеляційного господарського суду, вказані недоліки не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення природоохоронного законодавства;
- по-друге, Протокол огляду місця події від 27.10.2016 року, План-схема земельної ділянки, на якій виявлено сміттєзвалище (додаток до Протоколу), фототаблиця до Протоколу огляду місця події від 27.10.2016 року, Протокол допиту свідка від 03.11.2016 року, Довідка додержання вимог природоохоронного законодавства від 27.10.2016 року із схемою та додатком оригіналів фотографій, - є належними та допустимими доказами, які містять фактичні дані, на підставі яких місцевому господарському суду належало встановити наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін. По переконанню колегії суддів апеляційного господарського суду, усі зазначені військовим прокурором та позивачем заходи, які оформлені актами, протоколами, довідками та іншими документами, мають пряме та безпосереднє відношення до вказаного порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки виявлене правопорушення є триваючим;
- по-третє, посилання відповідача на повне усунення засмічення земельної ділянки не відповідають дійсним обставинам у цій справі;
- по-четверте, Розрахунок розміру завданої шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства Військовою частиною НОМЕР_1 здійснений на підставі Методики визначення розмірів шкоди, обумовленої забрудненням та засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 року). Будь-яких зауважень до цього Розрахунку відповідачем не надано, контррозрахунок відповідачем до матеріалів справи не надавався. Поряд з цим, апеляційний господарський суд вказав на те, що "товщина шара засмічення" була конкретно зазначена як "висота засмічення", а також вказані довжина та ширина засмічення при складанні прокурором та позивачем документів від 27.10.2016 року, що дає можливість визначити правильний об`єм відходів, розміщених на земельній ділянці. Водночас, по переконанню апеляційного господарського суду, відсутність Витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку землі (для здійснення розрахунку завданої шкоди), не звільняє відповідача від відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства. Позивач правомірно застосував відомості про нормативно-грошову оцінку землі, отримані від державного земельного органу у вигляді Листа про надання інформації.
Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського від 26.06.2017 року, залишити рішення Господарського суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі № 916/345/17 без змін. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. По переконанню скаржника, факт наявності сміття та іншого не є достатнім для того, щоб вважати земельну ділянку засміченою.
Залишаючи без задоволення подану Військової частини НОМЕР_1 касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно з ч.1 ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Статтею 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
За приписами ч.7 ст.33 вказаного вище Закону, забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
В силу приписів ст. 56 Закону України "Про охорону земель", юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди встановлено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавала шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27.10.1997 року, у редакції Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №149 від 04.04.2007 року), Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності. Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.
Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Методики, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища; факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.
Так, господарським судом апеляційної інстанції, на підставі поданих сторонами документів (які визнано належними доказами у цій справі) в їх сукупності було встановлено, що обставини наведені у Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (що здійснювалась в період з 23.11.2016 року по 25.11.2016 року) підтверджують факт проведення такої перевірки у встановленому місці та у визначений час компетентними для цього посадовими особами, на законних підставах, за участю представника відповідача та вказують на виявлене порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства шляхом засмічення земельної ділянки.
Поряд з цим, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з твердження апеляційного господарського суду про те, що встановлені господарськими судами розбіжності у примірниках цього Акту не впливають на встановлення порушень природоохоронного законодавства відповідачем, а тим більш, їх (порушення) не спростовують.
Крім цього, колегія суддів касаційної вважає необхідним зауважити на тому, що своїми діями та поясненнями відповідач підтвердив факт засмічення земельної ділянки, зокрема склад засмічень (як то листя, гілки, побутове сміття, фрагменти металу, склобою, пластику, будівельних матеріалів, тощо).
При цьому, як це вірно було встановлено Одеським апеляційним господарським судом під час апеляційного провадження, розрахунок збитків, заподіяних навколишньому середовищу, був здійснений на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27.10.1997 року, у редакції Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №149 від 04.04.2007 року), з застосування найнижчого коефіцієнту 10, на підставі даних про обсяги засмічення та нормативно-грошової оцінки землі.
Таким чином, апеляційний господарський суд, повно і всебічно дослідив обставини справи та відповідні доводи і заперечення сторін, перевіривши їх наявними доказами, яким надав належну правову оцінку, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, встановивши, факт утворення несанкціонованого сміттєзвалища на території Військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (що не заперечувалось відповідачем під час розгляду цієї справи) безпосередньо відповідачем, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
З урахуванням встановлених ст. ст. 1115, 1117 ГПК України меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом її фактичні обставини були встановлені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки господарського суду апеляційної інстанції відповідають цим обставинам і їм надано належну юридичну оцінку.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду, більш того, спрямовані на переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень господарського суду касаційної інстанції, визначених приписами ст. 1117 ГПК України.
За таких підстав, судова колегія касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не підлягає задоволенню, а постанова Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року у справі № 916/345/17 має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Одеського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року у справі № 916/345/17 залишити без змін.
Головуючий суддя В.Ю. Поліщук
судді: І.Ю. Панова
О.С. Удовиченко