ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.11.2017 Справа № 904/8841/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ЕКОБУДСЕРВІС", м. Дніпро

до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, смт. Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за невідшкодовану різницю у тарифах на послуги з теплопостачання у розмірі 124 111,62 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 01.08.2017, представник;

ОСОБА_2, наказ № 1 від 30.05.2017, директор;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 921-02-15 від 06.11.2017, представник;

ОСОБА_4, довіреність № 848-02-15 від 17.10.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТИТАН ЕКОБУДСЕРВІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у сумі 124 111,62 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю відповідача щодо затвердження нового тарифу з надання послуг з виробництва та постачання теплової енергії, у зв'язку з чим, позивач поніс збитки у сумі 124 111, 62 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 24.10.2017 о 10:45год.

20.10.2017 відповідач подав до суду клопотання № 863-02-15 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку тим, що юрист селищної ради перебуває у запланованій відпустці.

Ухвалою суду від 24.10.2017 розгляд справи відкладено на 14.11.2017 о 10:45год.

10.11.2017 представником позивача подано до канцелярії суду пояснення від 09.11.17, якими останній зазначає, що позовні вимоги є збитками у формі упущеної вигоди в результаті бездіяльності органів місцевого самоврядування.

14.11.2017 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити в задоволенні вимог у повному обсязі.

29.11.2017 представник позивача подав до суду пояснення, якими наголошує на тому, що у зв'язку з бездіяльністю відповідача, в частині несвоєчасного затвердження тарифів, позивачу завдано збитків у розмірі 124 111,62 грн. На відповідні претензії та листи, які були надіслані відповідачу, останній відповіді не надавав.

У судовому засіданні 30.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" (далі - виконавець) та Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (далі - замовник) був укладений договір № 04/07 від 04.07.2017 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець зобов'язується постачати споживачеві пару, гарячу воду та пов'язану продукцію (надалі-товар) в потрібних йому обсягах, а замовник зобов'язується оплачувати одержаний товар за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 9.2 договору № 04/07 від 04.07.2017 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначає позивач та проти чого не заперечує відповідач з 01.01.2017р. ТОВ "Титан Плюс" постачало пару та гарячу воду до об'єктів комунальної власності. Тариф за яким здійснювалась поставка становив за 1 Гкал 1 316,69грн. з ПДВ

Економічно обґрунтованим ТОВ "Титан Плюс" вважає тариф за 1 Гкал - 1 678,91 грн. з ПДВ

Згідно з п.2 ч.1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги ці тарифи відносяться до тарифи які затверджують органи місцевого самоврядування для застосування на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. (ч.2, ч.3. ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги")

ТОВ "Титан Плюс" звернулось до відповідача із заявою від 06.01.2017р. про встановлення на постачання пари та гарячої води економічно обґрунтованих тарифів на рівні 1 678,91 грн. з ПДВ за 1 Гкал.

Крім того, ТОВ "Титан Плюс" вдруге звернулось з листом про затвердження тарифу № 21/04-01 від 21.04.2017, яким повідомило, що досі продовжують нести втрати від застосування незатвердженого тарифу на виробництво, транспортування й постачання теплової енергії на котельній за адресою: смт. Дніпровське, вул. Терешкової, 5 (а.с.19).

Рішення про встановлення тарифу на рівні 1 678,91 грн. було прийняте відповідачем 27.04.2017

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем не було своєчасно затверджено новий тариф на послуги з виробництва та постачання теплової енергії, внаслідок чого, ТОВ "Титан Плюс" отримувало оплату за старим тарифом, який є економічно не вигідний, так втрачена вигода становить 124 111,62 грн.

З метою досудового врегулювання спорів, ТОВ "Титан Плюс" 12.05.2017 направило на адресу відповідача претензію № 12/05-1, якою просив останнього перерахувати суму втраченої вигоди у розмірі 124 111,62 грн., в т.ч. ПДВ 20 785,27 грн. недоотриманої з січня 2017 по квітень 2017, що підтверджується поштовим описом від 12.05.2017 (а.с. 21-24).

20.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Екобудсервіс" (далі - новий кредитор) було укладено договір № 5 відступлення права вимоги (далі - договір відступлення права вимоги).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору відступлення права вимоги, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з претензією № 12/05-1 від 12.05.2017, а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за претензією.

З цієї претензії випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з претензії у Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області перед первісним кредитором в сумі 124 111,62 грн.

Згідно п. 2.1.2. договору первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, в термін до 01.09.2017 та інформацію яка важлива для їх здійснення.

Загальна сума збитків за договором про відступлення права вимоги складає 124 111,62 грн.

Частинами першою, третьою статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, 12.05.2017 ТОВ "Титан Плюс" надіслало на адресу відповідача претензію № 12/05-1, стосовно відшкодування збитків, що виникли внаслідок не затвердження тарифів на постачання гарячої води та пари.

Як зазначалось раніше, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" (далі - виконавець) та Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (далі - замовник) був укладений договір № 04/07 від 04.07.2017 (далі - договір).

Пунктом 9.2 договору № 04/07 від 04.07.2017 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2017.

Згідно з п. 2.2. цього договору, ціна на товар за 1 Гкал 1 316,69 грн. з ПДВ.

Оскільки рішення про встановлення тарифу на рівні 1 678,91 грн. відповідач прийняв 27.04.2017, а сам договір укладено 04.07.2017, визначивши ціну на рівні 1 316,69 грн. і поширили дію договору за вказаною ціною на відносини що склалися з 01.01.2017 правові підстави для вимоги про стягнення збитків у вигляді різниці в тарифах відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до позивача не перейшло право вимоги стягнення збитків у вигляді різниці в тарифах.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на викладене правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.12.2017

Суддя ОСОБА_5