ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа № 914/1828/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Зварич О.В. Хабіб М.І.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

позивача: не з'явилися;

відповідача: Козій Ю.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539" від 17.10.2017

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2017 (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 914/1828/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Сіті", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539", м. Львів

про стягнення 3 669, 19 грн

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Сіті" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539" про стягнення 3 669, 19 грн пені (з урахування заяви про уточнення позовної заяви). Позовні вимоги мотивовані невиконанням умов договору на виконання будівельно-монтажних робіт № 18/06 від 23.06.2016, укладеного сторонами у справі. З огляду на те, що відповідач виконав роботи невчасно, позивач на підставі п. 4.3 договору нарахував йому пеню.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.09.2017 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3 669, 19 грн пені та 1 600, 00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

При задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що відповідач добровільно погодився виконувати роботи, обумовлені договором та виконував їх без отримання авансового платежу в повному обсязі. З огляду на те, що роботи відповідач почав виконувати в липні 2016 року, після першого авансового платежу, повинен був їх завершити протягом 2-х місяців з моменту їх отримання, тобто до 25.08.2016. Однак, роботи продовжувались виконуватись у вересні та жовтні 2016 року, отже нарахування пені за порушення строків виконання робіт вважає підставним.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд всупереч змісту п. 2.2. та 2.3 договору дійшов висновку, що оскільки підрядник приступив до виконання робіт без отримання договірного авансу, то був зобов'язаний виконати роботи в повному обсязі в двохмісячний строк, оскільки розрахунки за договором підряду здійснювались за фактично виконані роботи без відповідних авансових платежів.

В дане судове засідання з'явився представник відповідача, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду спору був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2017 у справі № 914/1828/17 скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 23 червня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Сіті" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539" (підрядник) було укладено договір №18/06 на виконання будівельно-монтажних робіт.

За умовами даного договору замовник передає а підрядник приймає на себе виконання власними і залученими трудовими та матеріально-технічними ресурсами і засобами всі передбачені замовленням монтажні роботи, а саме:

- Додаток №1 - облаштування металевих крокв;

- Додаток №2 - облаштування балконів;

- Додаток №3 - облаштування металевих перил багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Стуса.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду, підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами в ході виконання умов договору було підписано ряд актів виконаних будівельних робіт, зокрема:

- за липень 2016 року № 1 від 27.07.2016 на суму 66 688, 51 грн;

- за липень 2016 року №2 від 28.07.2016 на суму 86 552, 52 грн;

- за серпень 2016 року № 3 від 31.08.2016 на суму 54 056, 30 грн;

- за вересень 2016 року № 1 від 30.09.2016 на суму 15 870, 00 грн;

- за вересень 2016 року № 2 від 30.09.2016 на суму 69 440, 00 грн;

- за вересень 2016 року № 3 від 30.09.2016 на суму 17 836, 10 грн;

- за жовтень 2016 року № 1 від 31.10.2016 на суму 17 922, 84 грн;

- за жовтень 2016 року № 2 від 31.10.2016 на суму 25 392, 00 грн.

Загальна вартість наданих позивачем послуг згідно даних актів становить 353 758, 27 грн.

Відповідно до п. 1.2-1.3 договору, підрядник повинен виконувати роботи у відповідності до проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, державних стандартів, технічних умов і графіків виробництва. Термін виконання робіт - два місяці після отримання авансу.

Згідно з п. 2.2-2.3 договору, замовник проводить оплату за фактично виконані роботи згідно уточненої договірної ціни, актів здачі-приймання у цілому, або за виконання окремих робіт згідно актів форми КБ2, КБ3. Замовник перераховує виконавцю аванс 50% від договірної ціни. Замовник не пізніше 15 днів з моменту підписання акту приймання робіт, зобов'язаний провести повний розрахунок за виконану роботу.

Позивач стверджує, що відповідач одержав кошти в якості авансу 24.06.2016, а відтак повинен був виконати всі роботи не пізніше 25.08.2016.

Відповідно до п. 4.3 договору, за затримку здачі виконаних робіт по вині підрядника, останній сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт по даному договору.

Оскільки виконання робіт продовжувалось відповідачем і у вересні та жовтні 2016 року, позивач вважає, що відповідач не виконав роботи у встановлені договором терміни, у зв'язку із чим повинен сплатити позивачу пеню, обумовлену п. 4.3 договору.

Відповідно до ст. 883 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

В даному випадку, початок перебігу 2-х місячного терміну протягом якого відповідач повинен був виконати обумовлені договором роботи, прямо зележить від моменту сплати позивачем авансового платежу.

Позивачем не долучено до справи жодних доказів перерахування відповідачу коштів згідно договору від 23.06.2016 №18/06.

В той час, Господарським судом Львівської області розглядалась справа № 914/1492/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Сіті" про стягнення 26 719, 23 грн.

В матеріалах вказаної справи наявні платіжні доручення, з яких вбачається, що в період з 24.06.2016 до 14.12.2016 відповідачем були перераховані позивачу кошти в сумі 332 297, 33 грн. В призначенні платежу зазначено договір від 23.06.2016 №18/06. Однак в жодному з платіжних доручень на зазначено, що платіж здійснено в якості авансового платежу.

Позивач розпочав виконувати обумовлені договором роботи в липні 2016 року і за результатами їх виконання в кінці липня між сторонами були підписані відповідні акти виконаних будівельних робіт на суму 153 241, 03 грн.

Відповідач в період з моменту укладення договору до моменту підписання актів виконаних робіт за липень 2016 року перерахував позивачу кошти в сумі 53 000, 00 грн. Перший платіж було сплачено 24.06.2016.

Таким чином відповідачем було сплачено позивачу частину авансу в сумі 53 000, 00 грн. Слід зазначити, що відповідач у поданих запереченнях підтверджує факт сплати позивачем 53 000, 00 грн в якості авансу.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки підрядник добровільно приступив до виконання робіт без отримання договірного авансу, та був зобов'язаний виконати роботи в повному обсязі в двохмісячний строк. А за порушення строків виконання робіт підлягає до нарахування та стягнення пеня, встановлена договором.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду, з урахуванням наступного.

З аналізу договору про виконання будівельно-монтажних робіт вбачається, що до обов'язків замовника входить перерахування виконавцю авансу в розмірі 50% від договірної ціни. Термін виконання робіт - два місяці після отримання авансу.

Загальна вартість робіт за договором становить 510 134, 60 грн. Отже, позивач мав перерахувати відповідачу 50% від вказаної суми.

В той час, позивач перерахував відповідачу лише 53 000, 00 грн. Матеріали справи не містять доказів перерахування вказаної суми, однак в силу ст. 35 ГПК України, такі не підлягають доказуванню, оскільки встановлені у справі № 914/1492/17. Більше того, сторони не заперечують вказані обставини.

Отже позивач не виконав свого обов'язку щодо авансування робіт в повному обсязі, відтак неможливо встановити дату, з якої слід обраховувати початок виконання робіт, оскільки договір пов'язує її саме з моментом отримання авансу в розмірі 50% від договірної ціни. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що двохмісячний строк виконання робіт не порушено, оскільки такий не настав.

Твердження місцевого господарського суду, що оскільки відповідач добровільно приступив до виконання робіт без отримання договірного авансу, та був зобов'язаний виконати роботи в повному обсязі в двохмісячний строк з урахуванням вищевикладеного є безпідставними. Слід зазначити, що виконання підрядником робіт без отримання повного авансу є його правом, в той час, як перерахування авансу для замовника є обов'язком.

Відтак, безпідставними є посилання суду на порушення строків виконання робіт.

Отже, з урахуванням невиконання позивачем умов договору щодо сплати авансу у розмірі 50% від договірної суми, такий втратив право на нарахування пені.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Таким чином, рішення суду першої інстанції належить скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2017 у справі № 914/1828/17 скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Сіті" ідент. код: 40038129, місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Сахарова,43, оф. 409 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж-539" ідент. код: 01415697, місцезнаходження: 79056, м. Львів, вул. Богданівська, 42 - 1 760, 00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 30.11.2017

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.