ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 листопада 2017 р. Справа № 902/951/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР", м.Вінниця

до Стадницької сільської ради, с.Стадниця Вінницького району Вінницької області

про стягнення 296164,85 грн заборгованості згідно договору підряду

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 09.11.2017);

відповідача ОСОБА_2 (посвідчення голови сільської ради від 12.11.2015).

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Стадницької сільської ради заборгованості згідно договору підряду по поточному ремонту дороги на території с.Стадниця Вінницького району Вінницької області б/н від 04.08.2017 в розмірі 296164,85 грн, з яких: 198788,09 грн - основний борг, 588765,00 грн - пеня, 6503,00 грн - 3% річних та 32108,76 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 18.10.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 16.11.2017.

В зв'язку з неподанням сторонами витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення даного спору по суті, судом оголошено перерву до 30.11.2017.

На визначену судом дату (30.11.2017) в судове засідання з'явились представники обох сторін.

30.11.2017 в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 подано клопотання б/н та дати (вх.канц.суду №06-52/11475/17) про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 58765,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 32108,76 грн та 3% річних в розмірі 6503,00 грн. Решту позовних вимог, а саме основний борг в сумі 198788,09 грн останній підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Разом з цим, в судовому засіданні відповідачем - головою Стадницької сільської ради ОСОБА_2 подано заяву б/н від 30.11.2017 (вх.канц.суду №06-52/11473/17) "про визнання заборгованості за договором підряду на суму 198788,09 грн в т.ч. ПДВ 20% - 33131,35 грн".

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки дії позивача стосовно відмови від позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втратне суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ВІНДОР" підлягає прийняттю, провадження у справі в цій частині - припиненню на підставі положень п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.08.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР" (підрядник) та Стадницькою сільською радою (замовник) було укладено договір підряду б/н.

За умовами договору підрядник зобов'язується виконати за завданням замовника роботи по поточному ремонту дороги на території с.Стадниця, Вінницького району, Вінницької області, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вартість виконання повного комплексу робіт відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт. Об'єм, види, ціна робіт, а також ціна матеріалів та обладнання визначаються договірною ціною (додаток №1), яка є невід'ємною частиною даного договору. Право підрядника здійснювати роботи, передбачені даним договором підтверджуються Ліцензією на будівельну діяльність АВ №591580 від 25.08.2011 року виданою Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (п.п.1.1, 1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, загальна вартість робіт, що виконуються за цим договором становить 198788, 09 грн в т.ч. ПДВ 20% - 33131,35 грн. Остаточна вартість визначається при складанні акта виконаних робіт, що надається підрядником.

Відповідно до п.3.1 договору, до початку виконання робіт замовник зобов'язаний сплатити підряднику авансовий платіж в розмірі 80 % від суми вказаної в п.2.1 договору.

Згідно п. 3.3. договору, замовник зобов'язується розрахуватися за виконані роботи протягом 3 (трьох календарних днів після підписання акту здачі-виконаних робіт, згідно цін, що вказані в актах здачі-виконаних робіт).

Датою оплати є дата надходження коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Право власності на результати робіт переходять до замовника в момент повної оплати виконаних підрядних робіт, відповідно до даного договору (п.п.3.4, 3.5 договору).

Роботи вважаються виконаними підрядником після складання відповідного акту (п.4.3 договору).

Відповідно до п.4.5. договору, замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт зобов2язаний підписати і направити підряднику один екземпляр акту здачі-приймання виконаних робіт і провести розрахунок або представити мотивувальну відмову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав для відповідача будівельні роботи по поточному ремонту дороги на території с.Стадниця Вінницького району Вінницької області на загальну суму 198788,09 грн, у тому рахунок ПДВ 20% на загальну суму 33131,35 грн, що стверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2016 року від 29.08.2017 та актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року, які наявні в матеріалах справи.

Факт надання послуг позивачем на вказану вище суму та визнання боргу згідно договору підряду б/н від 04.08.2016 підтверджується головою Стадницької сільської ради про що, останнім письмово було зазначено в заяві б/н від 30.11.2017 "про визнання позову в цій частині".

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем, з огляду на що, не проведення останнім оплати за виконані позивачем роботи слугувало підставою звернення останнього з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов таких висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Беручи до уваги зміст договору б/н від 04.08.2016 укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору про підряд регулювання якого здійснюється § 1 (Загальні положення про підряд) Глави 61 ЦК України (Підряд) (ст.ст.837-864 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.3. договору б/н від 04.08.2016 визначено, що замовник повинен був провести розрахунки за отримані послуги протягом 3-х календарних днів, з моменту підписання актів виконаних робіт.

Матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем розрахунків за виконані позивачем роботи.

Так як відповідач не виконав свого обов'язку по проведенню розрахунків у строки визначені договором, то він є таким що прострочив виконання зобов'язання, а тому є боржником.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З врахуванням викладеного позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 198788,09 грн є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають умовам договору та чинному законодавству, а тому підлягають повному задоволенню.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище процесуальним нормам та вимогам ухвали суду від 18.10.2017, відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на суму 198788,09 грн.

За правилами ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 80, 82, 84, 85, 87, 115, 116 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Стадницькій сільській раді (Вінницька область, Вінницький район, с.Стадниця, вул.Шевченка, буд.2; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Віндор" (21027, м.Вінниця, пров.Грибоєдова, 10; код ЄДРПОУ 3344896) 198788,09 грн основного боргу та 2981,82 грн судового збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Провадження у справі в частині стягнення 58765,00 грн пені, 6503,00 грн - 3% річних та 32108,76 грн - суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, припинити.

Повне рішення складено 05 грудня 2017 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи