ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Справа № 904/9143/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17

за позовом ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ПАТ "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17 (суддя - Владимиренко І.В.) позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі повернуто без розгляду на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17 та передати справу № 904/9143/17 на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки подання не завірених копій документів до суду не є підставою для повернення позовної заяви, а позивачем до позовної заяви були долучені належні докази направлення її копій та доданих матеріалів відповідачу і розпоряднику майна, а саме оригінали описів вкладення у поштове відправлення та розрахункових чеків.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017р. у справі № 904/9143/17 відновлено строк подання апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 30.11.2017 року.

Сторони наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, а апеляційний суд обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2017р. до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17 позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернуто без розгляду на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 24.10.2017 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011р. № 4212-VI, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

В силу ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява, зокрема повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повертаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем до позову долучено додатки які не засвідчені належним чином, а саме без зазначення назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копію, дати засвідчення копії, а також з того, що позивачем не надано належних доказів надіслання позовної заяви сторонам, оскільки з доданого опису вкладення, вбачається, що на адресу відповідача направлено тільки документи, що додаються до позовної заяви в той час, як до господарського суду надійшла позовна заява № б/н від 20.10.2017р., отже у суду відсутні докази направлення саме цієї позовної заяви на адресу сторін.

Проте, з такими висновками місцевого господарського суду погодитись не можна, оскільки ст. 63 ГПК України не передбачено такої підстави для повернення позовної заяви без розгляду, як долучення до позовної заяви додатків, які не засвідчені належним чином.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, який кореспондується з п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, передбачено повернення позовної заяви без розгляду лише якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Отже, у випадку долучення до позовної заяви копій документів, які не засвідчені належним чином, господарський суд має право витребувати оригінали таких документів або належним чином засвідчені копії, а не повертати позовну заяву без розгляду.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції помилково зазначено в якості підстави повернення позовної заяви внаслідок подання не завірених копій документів п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, яким передбачено повернення позовної заяви у випадку не подання доказів сплати судового збору, від сплати якого позивач звільнений в силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відсутні були у місцевого господарського суду і достатні підстави повертати позовну заяву ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем долучено до матеріалів позовної заяви оригінали описів вкладення від 20.10.2017р. та відповідних розрахункових документів органу зв'язку про оплату від 20.10.2017р. поштових відправлень (цінних листів) на адресу відповідача та розпорядника майна. Відповідність вкладення описів перевірена працівником органу зв'язку, що підтверджується підписом останнього та штампом поштового відділення, а номери поштових відправлень зазначені на касових чеках про оплату таких поштових відправлень.

Згідно з вищенаведеними описами вкладення у цінний лист позивачем направлено на адресу відповідача та розпорядника майна додані до позовної заяви документи. Інформація про направлення копії позовної заяви у зазначених описах вкладення відсутня, однак, на думку апеляційного суду, це не виключає фактичного направлення копії позову сторонам, а відсутність зазначення про вкладення до цінного листа копії позовної заяви обумовлена помилкою позивача при складенні опису вкладення.

Колегія суддів, також враховує, що суд першої інстанції не позбавлений права зобов'язати позивача повторно направити копію позовної заяви відповідачу, в разі з'ясування під час розгляду справи обставин не одержання ним цієї копії, а повернення позовної заяви лише за вищенаведеної обставини суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, оскаржувана ухвала прийнята господарським судом Дніпропетровської області з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та передачі позовних матеріалів на розгляд господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9143/17 згідно з ч. 7 ст. 106 ГПК України.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до пункту 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017р. у справі № 904/9143/17 - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу передати на розгляд господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9143/17.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко