ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Справа № 910/4521/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Ковтонюк Л.В., Карабаня В.Я., Ємельянова А.С.
за участю представників сторін: Радкевича О.І., Фесюка С.І.,

Чабана Д.Ф., Капуловського А.В.,

прокуратури: Жук І.К.

Подільського РВ ДВС м.Києва: Полінський В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України та заступника прокурора міста Києва
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 11.09.2017
у справі № 910/4521/14господарського суду міста Києва
за позовом державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України
до товариства з обмеженою відповідальністю "АТА"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:публічне акціонерне товариство "Квазар"
за участюГенеральної прокуратури України
проусунення перешкод у користуванні майном
за скаргоюдержавного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України
на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2017 (суддя Морозов С.М.) у задоволенні скарги державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 (колегія у складі суддів: Мальченко А.О., Жук Г.А., Зеленін В.О.) ухвалу господарського суду міста Києва від 25.07.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017, державне підприємство "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України та заступник прокурора міста Києва звернулися з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 25.07.2017, як такі, що прийняті з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким скаргу державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.12.2016 позов державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України задоволено частково зобов'язано товариства з обмеженою відповідальністю "АТА" усунути перешкоди на користь державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України у користуванні групами приміщень № 7, № 8, № 9, № 10 першого поверху та групами приміщень № 15, № 16 антресолі першого поверху будинку адміністративно лабораторного корпусу літ. "А9", що знаходиться за адресою: вул.Північно-Сирецька, 3 у м.Києві, загальною площею 173,9 кв.м., шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю "АТА" із вказаних груп приміщень. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АТА" на користь державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України 1 218,00 грн. судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

24.03.2017 господарським судом міста Києва було видано наказ № 910/4521/14 про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2016, яке набрало чинності з 14.03.2017.

13.04.2017 стягувач звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із письмовою заявою про примусове виконання рішення суду у даній справі.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського В'ячеслава Андрійовича від 24.04.2017 відкрито виконавче провадження № 53777189 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.03.2017 № 910/4521/14 та надано боржнику 10-ти денний термін для добровільного виконання рішення суду.

04.05.2017 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінський В'ячеслав Андрійович направлено, зокрема, боржнику вимогу, в якій запропоновано останньому у строк до 11.05.2017 виконати рішення суду, а у разі його невиконання призначено примусове виконання на 11.05.2017 на 11.00 год.

11.05.2017 державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінський В'ячеслав Андрійович склав акт про те, що боржник не знаходиться у спірних приміщеннях, посилаючись на договір купівлі-продажу виробничих приміщень від 10.02.2017 та вважаючи, що судове рішення у даній справі виконано у повному обсязі.

Державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським В'ячеславом Андрійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53777189 від 11.05.2017 щодо примусового виконання наказу № 910/4251/14 господарського суду міста Києва від 24.03.2017.

Державне підприємство "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України як стягувач у виконавчому провадженні № 53777189 звернулось до господарського суду міста Києва із скаргою № 134-17/Д від 31.05.2017 щодо скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського В'ячеслава Андрійовича у виконавчому провадженні № 53777189 про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2017; поновлення виконавчого провадження № 53777189; зобов'язання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського В'ячеслава Андрійовича провести усі необхідні виконавчі дії для виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.03.2017 за № 910/4521/14.

В обґрунтування скарги стягувач вказав про те, що товариство з обмеженою відповідальністю "АТА" не усунуло перешкоди на користь стягувача у користуванні щодо спірних групи приміщень, а тому вказане рішення господарського суду залишилось не виконаним. При цьому стягувач зазначав, що державний виконавець взяв до уваги договір купівлі-продажу виробничих приміщень, але приміщення, що зазначенні у даному договорі, не мають ніякого відношення до приміщень, що зазначені у рішенні господарського суду міста Києва від 20.12.2016 у справі № 910/4521/14; державний виконавець не перевірив спірні приміщення на предмет їх звільнення боржником та виконання ним у добровільному порядку рішення господарського суду. Державне підприємство "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України вважає, що державний виконавець порушив вимоги статті 66 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим були відсутні правові підстави для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 53777189 від 11.05.2017, тому просив її скасувати.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у задоволенні скарги стягувача на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського В'ячеслава Андрійовича з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53777189 від 11.05.2017, пославшись на необґрунтованість та недоведеність стягувачем незаконності дій вказаної посадової особи при винесенні спірної постанови, та дійшли висновку, що дії вказаного державного виконавця узгоджуються з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення скарги та відновлення виконавчого провадження відсутні.

В касаційній скарзі державне підприємство "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України вказало про те, що державний виконавець не виконав усіх вимог статті 66 Закону України "Про виконавче провадження", а суди не вірно оцінили подані стягувачем докази, зокрема, договори оренди від 10.02.2017 № 02/2017, від 12.05.2017 № 12/2017, технічні паспорти на підтвердження доводів щодо не виконання боржником рішення суду.

В касаційній скарзі заступник прокурора міста Києва вказав про те, що суди залишили поза увагою те, що акт державного виконавця від 11.05.2017 не свідчить про фактичне виконання рішення суду боржником, оскільки згідно змісту даного акта державний виконавець встановив відсутність боржника у спірних приміщеннях на підставі договору купівлі-продажу виробничих приміщень від 10.02.2017, який укладено між боржником та громадянкою Туреччини Доган Рабіє, у зв'язку з чим суди в порушення вимог статті 43 ГПК України не оцінили та не надали належної оцінки доказам у їх сукупності, які наявні у матеріалах справи.

Вищий господарський суд України частково погоджується з доводами касаційних скарг державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України та заступника прокурора міста Києва.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (нова редакція) примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що стягувач, наполягаючи на задоволенні скарги і ці доводи повторюються в апеляційній скарзі, вказував на те, що договір купівлі-продажу виробничих приміщень від 10.02.2017, на який спирався державний виконавець, складаючи акт від 11.05.2017, за наслідками якого була прийнята спірна постанова, стосується відчуження виробничих приміщень - групи приміщень № 2/11 (літ. А9), що знаходяться за адресою: м.Київ. вул.Північно-Сирецька, 1-3, в той час, як у рішенні та наказі зазначено, що виселення повинно здійснюватися із групи приміщень №№7,8,9,10 першого поверху та групи приміщень №15, № 16 антресолі першого поверху будинку адміністративного лабораторного корпусу літ "А9", що знаходяться за адресою: вул.Північно-Сирецька, 3 у м.Києві, загальною площею 173,9 кв.м., що є відмінним. Також стягувач зазначав, що суди залишили поза увагою те, що договір оренди від 10.02.2017 № 02/2017, який укладено між боржником та Доган Рабіє (новий власник приміщень, орендодавець) було розірвано 27.04.2017, згідно додаткової угоди та на підставі акта приймання-передачі приміщень боржник повернув спірні приміщення орендодавцю, а 12.05.2017, тобто після складання акта державним виконавцем було укладено новий договір оренди № 12/2017, згідно якого боржник користується спірними приміщеннями. Разом з цим, стягувач посилався на те, що суди не дослідили Технічний паспорт від 14.06.2016, згідно даних якого у боржника існує єдиний прохід між групами приміщень № 2/11 до спірних приміщень.

Наведених пояснень стягувача суди не врахували та не дослідили усі докази у їх сукупності, у зв'язку з чим неповно з'ясували обставини справи щодо дійсних прав і обов'язків сторін.

Між тим за загальними вимогами норм процесуального права, передбаченими статтями 32- 34, 43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні скарги.

За вказаних обставин висновки судів попередніх інстанцій про законність спірної постанови, є передчасними.

Відповідно до частини першої статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина перша статті 43 названого Кодексу містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідно до вимог ст.84 ч.1 п.3 цього Кодексу обставини справи, встановлені місцевим господарським судом, вказуються в мотивувальній частині рішення суду, а встановлені судом апеляційної інстанції, згідно ст.105 ч.2 п.7 вказаного Кодексу, - в постанові.

Оскільки передбачені положеннями статті 1117 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають суду касаційної інстанції права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, ухвала та постанова згідно приписів статей 1115, 1117 цього кодексу підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій постанові, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України та заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/4521/14 скасувати, справу № 910/4521/14 - направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий Л.Ковтонюк

судді: В.Карабань

А.Ємельянов