ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 листопада 2017 р. Справа № 903/713/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглеторфзбагачення"

про стягнення 410 871,04 грн. штрафу

Суддя Костюк С.В.

Секретар судового засідання Коритан Л.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Бухеник І. Б., довіреність від 26.10.2017 року;

від відповідача: Таргоній П. В., довіреність від 02.10.2017 року.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача 410 871,04 грн. штрафу за несвоєчасну поставку вугілля.

При обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на договір між ПАТ «Українська залізниця» (Покупець) та ТзОВ "Вуглеторфзбагачення" (Постачальник) від 13.02.2017 року, за умовами якого з врахуванням специфікації №1, відповідач зобов'язався поставити позивачу вугілля в кількості 4960 тонн за ціною 2498,00 грн. за тонну на загальну суму 12390080,00 грн.; строки поставки обумовлені в заявці від 13.02.2017 року № Т-2/523, а саме у лютому 2017 року - 960 тонн, з березня по червень 2017 року по 1000 т тонн щомісяця.

В зв'язку з тим, що відповідач не поставив вугілля у визначені строки, 30.05.2017 року позивач направив повторно лист-заявку про поставку вугілля в залишковій кількості 1858 тонн, згідно п.п. 5.2, 6.3.1 договору відповідач зобов'язаний здійснити поставку у строки встановлені договором, але не більше 15 днів після письмової заявки позивача, а п.7.2 передбачено, штраф за прострочення поставки в розмірі 20 % від вартості непоставленого товару. Згідно актів прийому-передачі вугільної продукції станом на 01.07.2017 року було поставлено 4137,6 тонн вугілля на загальну суму 10335724,80 грн. недопоставка склала 822,4 тонни на суму 2054355,20 грн., розмір штрафу становить 410 871,04 грн., який просить стягнути згідно заявленої вимоги.

Відповідач у відзиві на позов, його представник в судовому засіданні не визнає вимоги позивача вказуючи, що несвоєчасна поставка вугілля виникла у зв'язку з вугільною блокадою, що призвело до енергетичної кризи та підняття реалізації цін на вугілля на 16 % за тонну.

Позивачу неодноразово направлялись листи відповідачем про внесення змін до договору в частині збільшення вартості вугілля, однак зміни не були внесені, також направлявся лист про продовження терміну дії договору, який залишено позивачем без відповіді; станом на 31.08.2017 року відповідачем було повністю виконано умови договору щодо поставки вугілля, хоча товариство в результаті збільшення ціни на вугілля зазнало збитки на суму 136125,00 грн..

Вказує, що позивач посилається на графік поставки визначений в листі від 13.02.2017 року, однак даний не є заявкою в розумінні п. 5.2 договору.

Також зазначає, що заявлена сума штрафу є надто великою, а оскільки порушення зобов'язань виникло внаслідок непередбачуваних обставин, що призвело до різкого збільшення ціни на вугілля, просить зменшити розмір штрафу до 10 000,00 грн., оскільки стягнення штрафу в більшому розмірі призведе до банкрутства підприємства.

Представник позивача заперечує зменшення розміру штрафу та просить позов задоволити повністю.

З пояснень представників сторін, матеріалів справи, вбачається наступне.

13.02.2017 року між ПАТ «Українська залізниця» (Покупець) та ТзОВ "Вуглеторфзбагачення" (Постачальник) було укладено договір № Л/ДПРК-1768/НЮ, за умовами якого Постачальник зобов'язався поставити Покупцеві товар зазначений у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), вугілля кам'яне марки ГМ 13-25, а Покупець - прийняти та оплатити його вартість (а.с.20-26).

В специфікації № 1 передбачено поставку вугілля кам'яного ГМ-13-25 в кількості 4960 тонн, ціна за одиницю 2498,00 грн., загальна вартість 12390080,00 грн. (а.с.27).

Додатковою угодою № 1 від 22.02.2017 року до договору від 13.02.2017 року викладено п. 1.3 в такій редакції «Виробник товару, країна походження: ПП «Мегалюкс» ТзОВ "Вуглеторфзбагачення", ТзОВ збагачувальна фабрика № 105, ТзОВ збагачувальна фабрика «Богучарська», ТзОВ «Енергооснова», країна походження Україна», до даної додаткової угоди 22.02.2017 року сторони підписали специфікацію (додаток № 1 до договору) (а.с.29).

Згідно з пунктами 5.1., 5.3. Договору, Постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами "ІНКОТЕРМС-2010", за реквізитами, зазначеними в заявці Покупця (реквізити виробничого структурного підрозділу регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"). Місце поставки товару - станція Здолбунів, код станції 350002, отримувач виробничий структурний підрозділ "Локомотивне депо Здолбунів" (ТЧ-14) Львівської залізниці, м. Здолбунів, вул. Івана Гончара, 1.

Пунктами 5.2., 6.3.1. Договору передбачено обов'язок Відповідача здійснювати поставку товару у строки, встановлені Договором, але не більше 15 днів після письмової заявки Позивача.

По п. 5.4 датою поставки вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

В листі позивача від 13.02.2017 року № Т-2/523 визначено графік поставки вугілля, а саме, в лютому 960 тонн, з березня по червень по 1000 тонн щомісяця та зазначено місце поставки (а.с.93).

Згідно п. 10.1 строк дії договору до 30.06.2017 року.

В період з 16.02.2017 року по 30.06.2017 року відповідачем було поставлено вугілля в кількості 4137,6 тонн на суму 10335724,80 грн..

30.05.2017 року за № НХ льв-1/3737 на адресу ТзОВ "Вуглеторфзбагачення" був направлений лист, в якому позивач просив здійснити поставку вугілля камяного у кількості 1858 тонн за адресою ст.Здолбунів, отримувач структурний підрозділ «Локомотивне депо Здолбунів», Львівської залізниці, м.Здолбунів, вул.Івана Гончара,1, даний лист отримано відповідачем 06.06.2017 року (а.с.94-97).

В п. 5.2 договору зазначено, що поставка товару проводиться не більше 15 днів після письмової заявки Покупця.

А згідно п. 7.2 договору за прострочення поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.07.2017 року відповідачем поставлено вугілля в кількості 4136,6 тонн на загальну суму 10335724,780 грн., вартість недопоставленого вугілля згідно специфікації (додаток № 1) до договору від 13.02.2017 року № Л/ДПРК-1768/НЮ та листа заявки від 13.02.2017 року складає 2054355,20 грн., тому з врахуванням п. 7.2 позивачем нараховано штраф в розмірі 410871,04 грн..

20.07.2017 року за вих. № Т-754 відповідачу направлена претензія про сплату даної суми штрафу (а.с.98-99).

У листі-відповіді від 15.08.2017 року № 92 відповідач повідомив, що після укладення договору змінились істотні обставини, зокрема, ціна на вугілля, а тому товариство не мало змоги своєчасно забезпечити поставку кам'яного вугілля та неодноразово зверталось до позивача з пропозицією підняття вартості однієї тонни вугілля, продовження терміну постачання товару та укладення додаткової угоди. Також в даному листі зазначено, що товариство планує допоставити необхідну кількість вугілля найближчим часом та просить не застосовувати штрафні санкції (а.с. 101).

Як з'ясувалось в судовому засіданні додаткових угод до договору від 13.02.2017 року між сторонами не було укладено.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути становлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки вугілля в строки визначені в листі-заявці позивача, вимога щодо стягнення штрафу в розмірі 410871,04 грн. ґрунтується на чинному законодавстві та умовах договору, а тому підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи клопотання відповідача у відзиві на позов про зменшення суми штрафу та викладені для цього підстави, суд використовуючи надані ч. 3 ст. 83 ГПК України право, зменшує розмір штрафу на 50 %.

При цьому враховує те, що зобов'язання по поставці вугілля по договору від 13.02.2017 року відповідачем виконано, зі сторони відповідача вживались заходи щодо належного виконання умов договору, про що свідчать направлені на адресу позивача листи-пропозиції про внесення змін та продовження дії договору, заявлена до стягнення сума штрафу є значною.

Доводи відповідача, що листи від 13.02.2017 року № Т-2/523 та від 30.05.2017 року не є заявкою в розумінні п. 5.2 договору, на думку суду є необґрунтованими та не спростовують факту недопоставки товару, оскільки умовами даного пункту лише визначено, що заявка подається в письмовій формі, що і було зроблено позивачем.

Крім того, у відповіді на претензію від 15.08.2017 року відповідач визнав недопоставку вугілля та зобов'язався допоставити найближчим часом.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526,610,612,625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглеторфзбагачення" (45400, Волинської області, м.Нововолинськ, вул.Шахтарська,43, ІПН 21748702) в користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м.Львів, вул.Гоголя,1, код 40081195) 205435,52 грн. штрафу та 6163,07 грн. витрат по судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст

рішення складено

04.12.2017

Суддя С. В. Костюк