донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.11.2017 справа №908/2213/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Сгара Е.В Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О.
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_12 про право на заняття адвокатською діяльністю Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, смт. Приазовське Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від19.09.2017р.
у справі№ 908/2213/16 (суддя: Топчій О.А.)
за позовом Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, смт. Приазовське Запорізької області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, смт. Приазовське Запорізької області
проповернення самовільно зайнятої земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 було відмовлено в задоволенні позовних вимог Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, смт. Приазовське Запорізької області до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, смт. Приазовське Запорізької області про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 є таким, що прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта, не відповідає обставинам справи висновок суду стосовно того, що новація спірних правовідносин не відбулась, а також судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у клопотанні про призначення судової земельно - технічної експертизи по справі, оскільки матеріали справи містять суперечливі докази щодо місця розташування, тотожності та накладення меж спірних земельних ділянок.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2017р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий: Сгара Е.В., судді: Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О.

Позивач у судове засідання 20.11.2017р. не прибув, направив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку неможливістю явки, оскільки є заангажованим (цитата) в іншому судовому засіданні у м. Запоріжжя.

Відповідач у судовому засіданні 20.11.2017р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо залишення його без задоволення, враховуючи той факт, що явка сторін у судове засідання не визнавалась обов'язковою, з огляду на те, що у разі неможливості явки певного представника апелянта, останній не позбавлений права направити у судове засідання іншого представника або скористатись правом заявити клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також встановлений діючим законодавством обов'язок забезпечення судом своєчасного розгляду справ та недопустимість затягування судового процесу.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням дванадцятої сесії Приазовської селищної ради від 25.08.1999р. №71 вирішено виділити приватному підприємцю ОСОБА_7 у тимчасове користування (на умовах оренди) строком на 20 років земельну ділянку площею 0,12 га для благоустрою території, реконструкції демонтажу, наведення порядку, розміщення торгівельних місць, які знаходяться між територією автостоянки в районі джерела «Гук».

В подальшому, 03.09.1999р. між Приазовською селищною радою (далі - Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (далі - Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), за умовами якого Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в оренду земельну ділянку площею 0,12 га земель загального користування (згідно із планом, що є невід'ємною частиною цього Договору) розташовану у АДРЕСА_1, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук». Земельна ділянка передається в оренду для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць (п. 1 Договору).

Згідно п. 2 Договору, він укладений на строк 20 років і набирає чинності з моменту його реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Передача земельної ділянки провадиться на підставі акту у двохденний строк. У разі виникнення бажання сторін на продовження дії договору зацікавлена сторона повинна повідомити другу сторону письмово про бажання пролонгації договору на новий строк не пізніше ніж за 6 місяців до закінчення строку договору. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором, а також при зміні власника землі або орендаря, якщо інше не передбачено в договорі.

Пунктом 5 Договору визначено, що в разі припинення, або розірвання договору Орендар зобов'язаний повернути земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні із тим, в якому він одержав її в оренду. Повернення Орендодавцю земельної ділянки, що орендується, здійснюється двохсторонньою комісією, що складається із представників сторін.

Відповідно до п. 10 Договору, цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та підлягає державній реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Договір укладено в 4-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один із яких зберігається у справах приватного нотаріуса ОСОБА_8, другий - у власника землі, третій - у орендаря, четвертий - за місцем державної реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

Додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною (п. 11 Договору), є: 1. План/схема земельної ділянки; 2. Акт вибору земельної ділянки для відводу; 3. Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі; 4. Акт прийому-передачі.

Зазначений договір Договір посвідчено приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі 03.09.1999р. за № 965.

Як вбачається з матеріалів справи, Приазовська селищна рада передала, а фізична особа-підприємець ОСОБА_7 прийняла земельну ділянку загальною площею 0,12 га, що знаходиться на території автостоянки в районі джерела «Гук» та тротуарної доріжки із земель населеного пункту Приазовське, що підтверджується Актом прийому передачі від 09.03.1999р.

Крім того, в подальшому, згідно із рішенням Приазовської селищної ради Запорізької області від 27.10.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки» вирішено надати в оренду строком на 3 роки Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,128 га під вулицями для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць, наведення порядку.

На підставі зазначеного, 02.12.2003р. між Приазовською селищною радою (далі - Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_7 (далі - Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки № 80 (далі - Договір 2), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,128 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 у стані придатному для її цільового використання (п. 1.1 Договору 2).

Відповідно до п. 1.3. Договору 2 цільове призначення земельної ділянки - для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць, наведення порядку.

Категорія земельної ділянки під вулицями - 0,128 га (п. 1.4 Договору 2).

Згідно п. 1.6. Договору 2 місцем розташування земельної ділянки визначені землі населеного пункту АДРЕСА_1

Пунктом 2.1 цього Договору 2 сторони передбачили, що договір укладається на термін 3 роки і набуває чинності з дня його державної реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

У разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, в якому він одержав її в оренду (п. 5.1 Договору 2). Повернення земельної ділянки оформлюється актом прийому-передачі (п. 5.2 Договору 2).

Пунктом 11.1 Договору 2 сторони передбачили, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами і державної реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

Вказаний Договір 2 від 02.12.2003 р. № 80 зареєстрований у Приазовському районному відділі земельних ресурсів Приазовського району Запорізької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 02.12.2003р., а також зареєстрований у Приазовській селищній раді Запорізької області, про що у книзі реєстрації договорів оренди 02.12.2003р. вчинено запис за відповідним реєстраційним номером.

З Акту прийому-передачі земельної ділянки по Договору 2 вбачається, що Орендодавець в особі Приазовського селищного голови ОСОБА_9 передав, а Орендар - приватний підприємець ОСОБА_7 прийняла на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,128 га, в т.ч. під вулицями 0,128 га, яка перебуває в задовільному стані передається в оренду для благоустрою, реконструкції дренажу, наведення порядку, розміщення торгівельних місць, який підписано представниками сторін.

На підставі вищевикладеного, строк дії Договору № 80 від 02.12.2003р. закінчився 02.12.2006р., що також підтверджується постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. у справі №908/454/14, а крім того, зазначеною постановою зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_7 повернути Приазовській селищній раді Приазовського району Запорізької області земельну ділянку площею 0,128га, яка розташована на території АДРЕСА_1, шляхом її звільнення. Зазначена постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2015р.

В подальшому між Приазовською селищною радою та відповідачем були укладені Договори оренди земельної ділянки (тимчасові) від 01.01.2007р., від 01.01.2008р., від 01.01.2009р., від 01.01.2010р., від 01.01.2011р., від 01.01.2012р., відповідно до яких Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць, наведення порядку, яка знаходиться в АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи, Приазовський селищний голова ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_7 з вимогою про повернення земельної ділянки за вих. від 02.01.2014р. № 1, в якій просив останню повернути земельну ділянку Приазовській селищній раді за актом приймання-передачі, що знаходиться у АДРЕСА_1» Приазовської селищної ради Запорізької області загальною площею 0,128 га, у зв'язку із закінченням строку дії Договору оренди, що є наслідком припинення оренди земельної ділянки. Крім того, вказаною вимогою селищний голова повідомив ОСОБА_7 про те, що у випадку не повернення та подальшого користування вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави Приазовська селищна рада буде змушена звернутись до суду із позовом про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Враховуючи вищезазначене, у зв'язку з тим, що ОСОБА_7 станом на день звернення з даним позовом до суду не повернула спірну земельну ділянку за актом приймання-передачі та продовжує її використання без наявності відповідних правовстановлюючих документів, оскільки сторони за взаємною згодою припинили зобов'язання за первісним Договором від 03.09.1999р. новим зобов'язанням за Договором оренди від 02.12.2003р. №80, строк дії якого закінчився 02.12.2006р., зайняття спірної земельної ділянки є самовільним та тягне за собою наслідки, визначені статтею 212 Земельного кодексу України, Приазовська селищна рада Приазовського району Запорізької області звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,12 га, розташовану у АДРЕСА_1, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук» кадастровий номер НОМЕР_1.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Що стосується доводу апелянта про новацію зобов'язань за договором оренди 1999 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

З наведеного визначення новації вбачається, що основною ознакою новації є домовленість, волевиявлення сторін, спрямована на заміну попереднього зобов'язання новим.

Тобто, з укладеного договору має вбачатися, що сторони мають намір припинити попереднє зобов'язання і замість нього створити нове.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. у справі №908/454/14 встановлено, що Договір оренди № 80 від 02.12.2003 року був укладений за загальним порядком передачі земельної ділянки в оренду на підставі ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України і не містить жодних положень про домовленість сторін про новацію, або посилань на те, що договір від 02.12.2003р. №80 укладено замість договору оренди земельної ділянки від 1999р.

З постанови Вищого господарського суду від 16.07.2015р. у справі №908/454/14 вбачається, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність новації, оскільки приписами ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України визначено, для того, щоб новація відбулась, сторони повинні обумовити в своїй угоді припинення зобов'язання, що раніше діяло і заміну його новим зобов'язанням.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що новація правовідносин не відбулася, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що між сторонами мала місце домовленість про заміну зобов'язання.

Крім того, позивачем жодним належним доказом не доведено, що за вказаними договорами в оренду передавалась одна і та ж земельна ділянка. До того ж, матеріалами справи підтверджено, що конфігурація та площа земельних ділянок є різними, про що також зазначив Вищий господарський суд України у постанові від 16.07.2015р. у справі №908/454/14.

Що стосується Технічної документації 2014р., здійсненої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, Висновку Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз від 17.11.2014р., Звіту про інформаційні та консалтингові послуги щодо співставленого аналізу об'єктів від 29.01.2016р., здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельні інформаційні системи», Звіту по кадастровій зйомці земельної ділянки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 від 2014р., Технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки від 2012р. Приватного підприємства «ГЕО», які надавались обома сторонами в підтвердження своїх доводів і заперечень, колегія суддів зазначає, що останні не приймаються як безумовні докази, оскільки містять суперечливі висновки стосовно меж земельних ділянок за Договором від 03.09.1999р. та Договором оренди від 02.12.2003р. №80.

Як було зазначено вище, предметом позову по даній справі є матеріально-правова вимога Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 повернути Приазовській селищній раді Приазовського району Запорізької області самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану у АДРЕСА_1, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук», кадастровий номер НОМЕР_1.

Дійсно, матеріалами справи підтверджено, що 03.09.1999р. між Приазовською селищною радою (далі - орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в оренду земельну ділянку площею 0,12 га земель загального користування розташовану у АДРЕСА_1, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук». Земельна ділянка передається в оренду для благоустрою, реконструкції дренажу, розміщення торгівельних місць (п. 1 Договору).

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» єдиним ідентифікатором земельної ділянки в Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер.

Зазначеній земельній ділянці площею 0,12 га за договором від 03.09.1999р. присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно п. 2 зазначеного договору Договору, він укладений на строк 20 років і набирає чинності з моменту його реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

За таких обставин, Договір оренди землі від 03.09.1999р. на даний час є діючим, оскільки не був визнаний недійсним та свою дію не припинив, що підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області від 01.11.2012р. у справі №5009/3588/12 про відмову у задоволенні позову прокурора Приазовського району Запорізької області поданого в інтересах держави в особі Приазовської селищної ради до відповідача - приватного підприємця ОСОБА_7 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 03.09.1999р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.08.2013р. у справі №908/1628/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2013р.

В силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини також не потребують доказування при розгляді даної справи.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У вирішення питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарський суд враховує, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільне її зайняття. Господарський суд у вирішенні таких спорів досліджує, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів причин відсутності таких документів у особи, що використовують земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Отже відповідно до вимог наведеного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб. Окрім цього, Земельний кодекс України становить правомірність використання земельної ділянки в залежність від встановлення її меж у натурі (на місцевості) та державної реєстрації правопосвідчуючого документа (зазначена правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 19.11.2015р. № 908/285/14).

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка була надана відповідачу у відповідності до чинного законодавства на підставі відповідного рішення Приазовської селищної ради та договору оренди земельної ділянки 0,12 га від 03.09.1999р., який, як зазначено вище, на теперішній час є діючим.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у відповідача наявні правовстановлюючі документи на користування спірною земельною ділянкою, що, як наслідок, унеможлювлює її кваліфікацію як самовільно зайняту у розумінні статті 212 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав повернення позивачу земельної ділянки 0,12 га, розташованої у АДРЕСА_1, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела «Гук», кадастровий номер НОМЕР_1, саме як самовільно зайнятої, у зв'язку із діючим Договором оренди від 03.09.1999р.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відмова суду першої інстанції в задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи також не є підставою для скасування рішення суду, враховуючи, що це є правом, а не обов`язком суду, в розумінні ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, а також з огляду на встановлений національним та європейським законодавством принцип недопустимості затягування судового процесу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, смт. Приазовське Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.09.2017р. по справі № 908/2213/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

Н.О. Мартюхіна