ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2017 р. Справа № 911/2548/17

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" від 03.10.2017 №289 про визнання кредитором у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід", м. Ірпінь Київської області

про банкрутство

за участю представників:

від кредитора ПрАТ "Райз-Максимко": Бутко Д.Г., довіреність від 17.11.2017 №150;

від боржника: не з'явився;

розпорядник майна: Безабчук А.В., свідоцтво №233 від 20.02.2013, паспорт;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.09.2017 порушено провадження у справі №911/2548/17 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід».

13.09.2017 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Агробонус Схід».

09.10.2017 від ПрАТ "Райз-Максимко" до господарського суду Київської області надійшла заява про визнання кредитором у справі про банкрутство №911/2548/17 та визнання грошових вимог, у якій заявник просить суд визнати ПрАТ "Райз-Максимко" кредитором ТОВ "Агробонус Схід" з грошовими вимогами на загальну суму 3 496 140,46 грн., в тому числі: 2 408 996,26 грн. основного боргу, 668 609,05 грн. інфляційних втрат, 341085,26 грн. 5% річних, 74 249,89 грн. пені та включити грошові вимоги приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 25.10.2017 розгляд кредиторських вимог ПрАТ "Райз-Максимко" призначено на 06.11.2017.

Ухвалою суду від 06.11.2017 розгляд кредиторських вимог ПрАТ "Райз-Максимко" відкладено на 20.11.2017.

В судове засідання 20.11.2017 з'явився представник ПрАТ "Райз-Максимко" та розпорядник майна Безабчук А.В. Боржник в судове засідання 20.11.2017 не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Розглянувши заяву ПрАТ "Райз-Максимко" про визнання кредитором ТОВ «Агробонус Схід» у справі №911/2548/17, суд встановив наступне.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

На офіційному сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (номер публікації 45901, дата 13.09.2017) про порушення господарським судом Київської області 12.09.2017 справи про банкрутство ТОВ "Агробонус-Схід".

Відтак, судом встановлено, що протягом встановленого Законом строку до господарського суду Київської області звернулось ПрАТ "Райз-Максимко" з грошовими вимогами до боржника в умі 3 492 940,46 грн.

Кредиторські вимоги ПрАТ "Райз-Максимко" обґрунтовані тим, що між приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" було укладено договір поставки №135012-2 від 31.01.2015. На виконання умов договору постачальник в період з 23.03.2015 по 09.04.2015 поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 7 679 044,92 грн. ПрАТ "Райз-Максимко" твердить, що боржник частково розрахувався за поставлений товар, а в серпні 2016 ТОВ "Агробонус Схід" повернуло частину товару на суму 5 065 048,66 грн. Таким чином, ПрАТ "Райз-Максимко" вказує, що неоплаченим залишився поставлений товар на суму 2 463 996,26 грн., у зв'язку з чим 09.11.2016 між сторонами було укладено договір про порядок погашення боргу, який виник на підставі договору поставки №135012-2 від 31.01.2015. На виконання умов договору від 09.11.2016 товариство з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" частково оплатило заборгованість.

Так, приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" вказує, що розмір основної заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" за вказаним вище договором становить 2 408 996,26 грн. На підставі наведеного, у зв'язку із наявним простроченим грошовим зобов'язанням нарахував ТОВ "Агробонус-Схід" інфляційні втрати в сумі 668 609,05 грн., 5% річних в сумі 341 085,26 грн., пеню в сумі 74 249,89 грн.

Судом встановлено, що 31.01.2015 між приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" було укладено договір поставки товару №135012-2, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов'язується продати і передати, а покупець купити і прийняти продукцію, якою є насіння, що далі іменуватиметься товар (пункт 1.1 договору);

- ціна та загальна вартість товару визначається у відповідних додатках до даного договору (пункт 4.1 договору);

- оплата товару, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, визначається в додатках до цього договору (пункт 5.1 договору);

- в платіжному дорученні покупець повинен указати номер та дату договору, номер та дату додатку, номер та дату рахунку (якщо такий надавався покупцю), а також найменування товару, за який перераховано кошти. Якщо ці дані не зазначені, постачальник має право на свій розсуд віднести отримані кошти за товар. У разі порушення покупцем строків оплати, незалежно від вказаного покупцем призначення платежу, має право зарахувати кошти в рахунок оплати простроченої заборгованості (пункт 5.2 договору);

- у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за даним договором на вимогу постачальника покупець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5% річних від простроченої суми (пункт 8.4 договору);

- у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за даним договором покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення платежу (пункт 8.5 договору);

- нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу) за прострочення виконання зобов'язань за даним договором не обмежується строком шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, та припиняється в день повного виконання стороною зобов'язання. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 ЦК України, складає 3 роки (пункт 8.7);

31.01.2015 між приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" укладено додаток №1 до договору №135012-2 від 31.01.2015, відповідно до умов якого:

- згідно п.2 даного договору поставляється товар, а саме насіння кукурудзи (пункт 1.1);

- загальна вартість товару за цим додатком до договору складає 65 311 524,00 грн. (пункт 2);

- оплата товару, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування платежів на рахунок постачальника наступним чином: 50% оплата до 01.04.2015, 50 % оплата до 30.10.2015 (пункт 4);

31.01.2015 між приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" укладено додаток №2 до договору №135012-2 від 31.01.2015, відповідно до умов якого:

- згідно п.2 даного договору поставляється товар, а саме насіння соняшнику (пункт 1.1);

- загальна вартість товару за цим додатком до договору складає 5 550 000,00 грн. (пункт 2);

- оплата товару, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування платежів на рахунок постачальника наступним чином: 50% оплата до 01.04.2015, 50 % оплата до 30.10.2015 (пункт 4);

Так, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору поставки №135012-2 від 31.01.2015 ПрАТ "Райз-Максимко" поставило ТОВ "Агробонус Схід" товар на загальну суму 7 679 044,92 грн. відповідно до видаткових накладних, а саме:

- видаткова накладна №2571 від 23.03.2015 на суму 885 150,00 грн.;

- видаткова накладна №2901 від 23.03.2015 на суму 1 364 496,12 грн.;

- видаткова накладна №2909 від 23.03.2015 на суму 1 584 000,00 грн.;

- видаткова накладна №2906 д 25.03.2015 на суму 1 452 000,00 грн.;

- видаткова накладна №2907 від 25.03.2015 на суму 1 445 400,00 грн.;

- видаткова накладна №3560 від 09.04.2015 на суму 947 998,80 грн.;

Відтак ПрАТ "Райз-Максимко" належним чином виконав свої зобов'язання з поставки товару за договором поставки №135012-2 від 31.01.2015.

ТОВ "Агробонус Схід" повернуло частину отриманого товару за договором №135012-2 від 31.01.2015 на загальну суму 5 065 048,66 грн., що підтверджується залученими накладними на повернення товару постачальнику, зокрема:

- накладна на повернення товару №3 від 29.08.2016 на суму 803 248,67 грн.;

- накладна на повернення товару №4 від 29.08.2016 на суму 202 950,00 грн.;

- накладна на повернення товару №5 від 29.08.2016 на суму 848 100,00 грн.;

- накладна на повернення товару №6 від 29.08.2016 на суму 280 500,00 грн.;

- накладна на повернення товару №7 від 29.08.2016 на суму 495 000,00 грн.;

- накладна на повернення товару №8 від 31.08.2016 на суму 1 164 900,00 грн.;

- накладна на повернення товару №9 від 31.08.2016 на суму 363 000,00 грн.;

- накладна на повернення товару №10 від 31.08.2016 на суму 641 850,00 грн.;

- накладна на повернення товару №11 від 31.08.2016 на суму 265 500,00 грн.;

ПрАТ "Райз-Максимко" твердить, що ТОВ "Агробонус Схід" свій обов'язок щодо оплати поставленого товару виконав частково.

Судом встановлено, що відповідач частково здійснив оплату поставленого товару в розмірі 150 000,00 грн., що вбачається з долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень, а саме платіжне доручення №1069 від 18.02.2016 на суму 100 000,00 грн. та платіжне доручення №882 від 20.10.2016 на суму 50 000,00 грн.

Таким чином, ТОВ "Агробонус Схід" не оплатило товар на суму 2 463 996,26 грн., у зв'язку з чим, 09.11.2016 між ПрАТ "Райз-Максимко" та ТОВ "Агробонус Схід" укладено договір про порядок погашення боргу, відповідно до умов якого:

- сторони підтверджують, що станом на день укладення цього договору, заборгованість боржника перед кредитором, яка виникла на підставі договору поставки №135012-2, укладеного між сторонами 31.01.2015, за яким кредитор є постачальником, а боржник є покупцем (далі - основний договір), складає неоплачену вартість поставленого кредитором боржнику товару в розмірі 2 463 996,26 грн. (пункт 1);

- підписанням цього договору сторони домовились, що боржник зобов'язується сплатити кредитору суму боргу, визначену п.1 цього договору, наступному порядку: 300 000,00 грн. до 29.12.2016, 800 000,00 грн. до 28.02.2017, 1 363 996,26 грн. до 30.05.2017 (пункт 3);

- у випадку порушення термінів здійснення оплати, визначених п.3 цього договору, боржник зобов'язується сплатити кредитору всі штрафні санкції, які виникли на підставі основного договору до дати укладення цього договору, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення здійснення оплати за цим договором (пункт 8);

Судом встановлено, що відповідач частково здійснив оплату заборгованості, що вбачається з долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень, а саме платіжне доручення №2164 від 02.12.2016 на суму 50 000,00 грн. та платіжне доручення №1074 від 17.03.2017 на суму 5000,00 грн.

Згідно довідки №16/2-05/2069 виданої публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" станом на 26.06.2017 на поточний рахунок ПрАТ "Райз-Максимко" від контрагента ТОВ "Агробонус Схід" надходження коштів після 17.03.2017 не надходило.

У зв'язку із наявним простроченим грошовим зобов'язанням ПрАТ "Райз-Максимко" нарахував ТОВ "Агробонус-Схід" інфляційні втрати в сумі 668 609,05 грн. за період з 31.10.2015 по 19.10.2016, 5% річних в сумі 341 085,26 грн. за період з 31.10.2015 по 09.11.2016, пені в сумі 74 249,89 грн. за період з 31.05.2017 по 14.07.2017.

Щодо нарахованої пені в сумі 74 249,89 грн. за період з 31.05.2017 по 14.07.2017, суд зазначає наступне.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано (за кожним черговим платежем окремо). Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторони в 8.5 договору погодили, що у разі прострочення грошового зобов'язання за даним договором покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення платежу (пункт 12.4).

Щодо нарахованих інфляційних втрат в сумі 668 609,05 грн. за період з 31.10.2015 по 19.10.2016 та 5% річних в сумі 341 085,26 грн. за період з 31.10.2015 по 09.11.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Інший розмір процентів річних встановлений пунктом 8.4 договору поставки товару №135012 від 31.01.2015, відповідно до якого у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за даним договором на вимогу постачальника покупець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5% річних від простроченої суми.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16|3-1522гс16.

Судом, перевіривши порядок та строки нарахування пені, інфляційних втрат та 5% річних, встановлено відсутність будь-яких порушень чинного законодавства України та умов договору при здійсненні ПрАТ "Райз-Максимко" відповідних розрахунків.

Крім того, судом встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Господарський арбітраж" від 14.08.2017 вже було ухвалено стягнути з ТОВ "Агробонус Схід" на користь ПрАТ "Райз-Максимко" 2 408 996,26 грн. основного боргу, 668 609,05 грн. інфляційних втрат, 341 085,26 грн. 5% річних, 74 249,89 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про третейські суди" сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

Враховуючи, що боржником в добровільному порядку вищезазначене рішення виконане не було, ПрАТ "Райз-Максимко" правомірно звернувся до суду з кредиторськими вимогами до боржника в розмірі основного боргу 2 408 996,28 грн., пені 74 249,89 грн., інфляційних втрат 668 609,05 грн. та 5% річних від простроченої суми 341 085,26 грн., що загалом становить 3 492 940,46 грн. та 3200 грн. судового збору за подання даної заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

Як вбачається з реєстру вимог кредиторів станом на 09.11.2017, розпорядником майна вказані вимоги ПрАТ "Райз-Максимко" визнані повністю та згідно ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість: 3 200,0 грн. судовий збір - 1 черга;основний борг, проценти річних та інфляційні втрати загалом у розмірі 3418690,57 грн. - 4 черга; 74 249,89 грн. пеня - 6 черга.

Вказані вимоги підтверджуються відповідними розрахунками, є обґрунтованими і документально підтвердженими.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені ПрАТ "Райз-Максимко" кредиторські вимоги підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у визначеній розпорядником майна боржника черговості.

Керуючись ст. ст. 1, 23, 24 25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Агробонус Схід" з грошовими вимогами до боржника в сумі 3 496 140,46 грн., в тому числі

3 200,0 грн. вимоги 1 черги ;

3 418 690,57 грн. вимоги 4 черги,

74 249,89 грн. вимоги 6 черги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в передбаченому законом порядку.

Суддя О.В. Конюх