ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 904/2154/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Кондратової І.Д., Ємельянова А.С.
розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2017
у справі№ 904/2154/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Залізничавтоматика"
доприватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -
публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк"
простягнення 15 749 855,45 грн

за участю представників сторін:

позивача: Кузьмич С.О.,

відповідача: Дряхлов Є.О.,

третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 7 876 764, 48 грн., що складають суму заборгованості за договором № 14-16/480-ПД/І від 06.08.2014.; 3 543 033, 21 грн. інфляції; 284 430, 33 грн. річних; 2 587 262, 10 грн. пені.

15.03.2017 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що останнім збільшені вимоги щодо стягнення суми інфляції грошових коштів до 4 787 562, 00 грн. та річних до 498 266, 87 грн. Вимоги щодо стягнення суми основного боргу та пені залишились незмінними.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Після нового розгляду, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі №904/2154/16 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" 7.876.764, 48 грн основного боргу, 498 266, 87 грн річних, 4 773 091,92 грн інфляції грошових коштів, 2.587.262,10 грн пені, 228 365 , 48 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення місцевого господарського суду від 06.04.2017 скасувати, відмовити у задоволені позову повністю.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх судових інстанцій, 06 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (Підрядник) та публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (Замовник) було укладено договір № 14-16/480-ПД/И, відповідно до п. 1.1 якого в порядку і на умовах, передбачених цим договором, Підрядник (позивач у даній справі) зобов'язується своїми силами виконати, а Замовник (відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити наступні роботи: проектування та виконання будівельно-монтажних робіт електричної централізації станції ЦЗФ "Павлоградська" (з дозволом і модернізацією БМРЦ на систему МПЦ), інвентарний номер - 54202/0000, інвентарний номер - 54202/0000 на філії "ЦЗФ" Павлоградська "ПАТ" ДТЕК Павлоградвугілля" у відповідності з умовами цього договору.

Згідно п.2.1 договору роботи виконуються з використанням матеріалів та/або обладнання Підрядника.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що право власності на використані в процесі виконання робіт матеріали та/або обладнання переходить від Підрядника до Замовника в момент підписання уповноваженими представниками сторін акту ввода об'єкта в експлуатацію.

В пункті 4.1. договору, сторонами визначені строки виконання робіт за договором, а саме: початок виконання робіт - з 06.08.14, закінчення - 31.12.2014. Роботи виконуються відповідно до затвердженого сторонами графіку виконання робіт.

Сторони узгодили, що етапом виконання робіт є виконання робіт в календарному місяці.

Приймання виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно за актами приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), які підписуються повноважними представниками обох сторін.

Акт приймання виконаних підрядних робіт підрядник надає не пізніше 2-го числа місяця наступного за місяцем у якому виконувались роботи (п.5.1 договору).

Після закінчення виконання робіт по об'єкту, комісією, яка складається з повноважних представників підрядника та замовника, здійснюється приймання об'єкта в експлуатацію, за результатами якого оформлюється акт вводу об'єкта в експлуатацію (п.5.2 договору).

Згідно п. 6.1. договору, вартість робіт за договором узгоджується сторонами в договірних цінах, які є невід'ємними частинами цього договору, і становить 16 244 212,17 грн. без ПДВ. Вартість робіт визначається відповідно до ДСТУ Б Д 1.1-1: 2013 "Правила визначення вартості будівництва".

У п. 6.3. договору, сторони визначили, що оплата робіт здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на 90 календарний день з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) та виставленого рахунку підрядника. У разі якщо термін оплати припадає на вихідний або святковий, оплата здійснюється на наступний банківський день.

За умовами п.11.1, даний договір вступає в силу в день його підписання обома сторонами та діє до 31.03.15, а у випадку неналежного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань - до повного їх виконання.

В п.12.3 договору встановлено, що жодна із сторін не може передавати свої права та обов'язки за цим договором третій особі без попереднього погодження з другою стороною.

Судами також встановлено, що 25.11.2014 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014, відповідно до якої Підрядник уступає своє грошове зобов'язання за договором № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 публічному акціонерному товариству "Перший Український міжнародний банк" з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором факторингу з регресом № Ф-КНА-51 від 21.11.2014.

У вказаній додатковій угоді сторонами узгоджено те, що починаючи з дати набрання чинності цією додатковою угодою, всі платежі за договором № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 здійснюються виключно у безготівковій формі ПАТ "ПУМБ" за наступними реквізитами: Отримувач ТОВ "НПП "ЖЕЛДОРАВТОМАТИКА" код отримувача: 30655683, банк отримувача: ПАТ "ПУМБ", рахунок 9752.

Сторони також узгодили, що у будь-якому випадку ПАТ "ПУМБ" не має права вимагати від Замовника дострокового виконання обов'язку за договором № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, Підрядник зобов'язався надати Замовнику засвідчену копію договору факторингу з регресом № Ф-КНА-51 від 21.11.2014 та додатки до нього.

У пункті 6 Додаткової угоди зазначено, що ця угода є невід'ємною частиною договору набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє протягом дії договору № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014.

Згідно умов додаткової угоди № 1 від 25.11.2014 до договору підряду № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014, договір факторингу з регресом № Ф-КНА-51 від 21.11.2014 та додатки до нього були передані ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля".

Встановлено, що позивач відповідно до договору № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 виконав роботи, про що свідчать акти виконаних робіт на загальну суму 16 244 212,17 грн. Акти підписані сторонами без зауважень. Відповідно до вказаних актів, робота виконана та передана замовнику у повному обсязі.

В свою чергу позивачем для оплати актів були виставлені рахунки, проте відповідач, в порушення умов договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату виставлених рахунків.

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати виконаних робіт на суму 7 876 764,48 грн. (за актами № 9 від 31.12.2014р., № 10 від 31.12.2014р., № 11 від 31.12.2014р., № 12 від 31.12.2014 року, термін оплати за якими настав 31.03.2015 року), відповідачем надано не було, що і стало причиною звернення з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний, виходив з того, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій з огляду на таке.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 202-205 ГК України, ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вже зазначалося вище, доказів виконання зобов'язання щодо оплати виконаних робіт на суму 7 876 764,48 грн. (за актами № 9 від 31.12.2014, № 10 від 31.12.2014, № 11 від 31.12.2014, № 12 від 31.12.2014, термін оплати за якими настав 31.03.2015 ), відповідач не надав, тому колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій та вважає, що вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім суми боргу, позивач просив суд стягнути на його користь пеню, яка передбачена умовами договору, а саме п. 9.7 договору, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з судами попередніх судових інстанцій та вважає , що розрахована сума пені в розмірі 2 587 262,10 грн. є правомірною та обґрунтованою , тому підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, позивач просив стягнути на його користь річні та інфляційні втрати, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем уточненого розрахунку, сума річних за загальний період з 13.11.2014 у по 15.03.2017, складає 498 266,87 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

Судами встановлено, що наданий розрахунок інфляції грошових коштів в сумі 4 787 562 грн, позивачем завищено в результаті невірно визначеного періоду прострочення.

Відповідно до п.3.2 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після перерахунку, сума інфляції грошових коштів за загальний період прострочення з січня 2015 по березень 2017, який здійснено відповідно по кожній сумі акту складає 4 773 091,92 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

Судами також встановлено, що 21 листопада 2014 між публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (Банк або "Фактор") та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (Клієнт) було укладено договір факторингу з регресом № Ф-КНА-51, відповідно до п. 1.1., предметом вказаного вище договору факторингу є зобов'язання Фактора (Третя особа у даній справі) здійснити факторингове фінансування Клієнта (позивача) за плату на умовах факторингу з регресом.

Ліміт факторингового фінансування за цим договором встановлюється в розмірі 12 670 486,00 грн. зі строком дії до 11.05.2016 року (п.1.2).

Відповідно до п. 1.3. договору, право вимоги є відступленим Клієнтом (набутим Фактором) з моменту підписання сторонами Реєстру, що містить таке право вимоги.

Відповідно до п. 2.1 договору, перелік боржників визначається сторонами у переліку Боржників згідно Додатку № 1 до договору.

За приписами пункту 2.2. договору, умови придбання Фактором Права вимоги визначаються у Реєстрі, що складається за формою згідно Додатку № 2 до договору.

У пункті 2.11. договору факторингу, сторонами визначено порядок фінансування Клієнта, відповідно до якого Фактор перераховує Клієнту суму авансу у розмірі визначеному Реєстром не пізніше наступного банківського дня, після підписання Реєстру. Після отримання Фактором повної суми заборгованості (визначеної у Реєстрі, додаток № 2) від Боржника визначеного сторонами у додатку № 1, Фактор не пізніше наступного банківського дня перераховує Клієнту вказану суму, а у випадку наявності заборгованості Клієнта перед Фактором за даним договором, різницю між отриманою від Боржника сумою та заборгованістю Клієнта.

Відповідно п.13.1 договору факторингу договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення їх печатками та діє до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по договору та отримання фактором грошових коштів в оплату повної вартості прав вимоги.

Положення договору щодо відступлення Клієнтом на користь Фактора певного права вимоги до Боржника, так само як і здійснення Фактором факторингового фінансування, набувають чинності з дати підписання сторонами і скріплення їх печатками Реєстрів (згідно додатку № 2 до цього договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу боржником було визначено ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за договором 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014.

Відповідно до умов пункту 2.2. договору факторингу, були підписані реєстри:

реєстр № 1 від 27 листопада 2014 року, згідно якого аванс визначено в сумі 1 704 406,62 грн. Право вимоги за вказаним реєстром було відступлене (передане) у сумі 2 185 521,31 грн. зобов'язань боржника (ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") за Актами приймання передачі виконаних робіт № 2 від 29.08.14р., № 3 від 02.09.14р., № 4 від 30.09.14р., № 5 від 31.10.14р., № 6 від 31.10.14р., акт вартості обладнання до акту № 6 від 31.10.2014 по договору 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 року;

реєстр № 2 від 17 грудня 2014 року, згідно якого аванс визначено в сумі - 1 000 000,00;

реєстр № 2.1 від 22 грудня 2014 року, сума авансу - 779 976,13 грн.;

реєстр № 2.2 від 26 грудня 2014 року сума авансу 800 216,31 грн.;

реєстр № 2.3 від 09 січня 2015 р., сума авансу - 975 514,05 грн., а всього аванс за вказаними реєстрами склав - 3 555 706,49 грн.

Право вимоги за вказаними реєстрами було відступлене (передане) у сумі 4 558 598,07 грн. зобов'язань боржника (ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") за Актом приймання передачі виконаних робіт № 7 від 28.11.2014 р. по договору 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014;

Реєстр № 3 від 09 січня 2015, відповідно до якого сума авансового платежу - 366 085,95 грн., боргове зобов'язання відступлене за актом № 8 від 28.11.14 приймання передачі виконаних робіт за договором № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014, у сумі 1 494 270,58 грн.

Всього за договором факторингу позивачем було відступлене право вимоги на суму 8 238 389,96 грн. Сума авансового платежу становить 5 626 199,06 грн.

Вищевказані суми, відповідно до умов договору, були перераховані позивачу Фактором у строки визначені договором.

На рахунок позивача відкритий в ПАТ "ПУМБ" за вищевказаними реквізитами ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" перерахувало відступлені суми за актом № 2 від 29.08.14р. - 11.12.14р., за актом № 3 від 02.09.14р. - 29.12.14р., за актом № 4 від 30.09.14р. - 27.02.15р., за актом № 5 від 31.10.14р. - 31.03.15р., за актом № 6 від 31.10.14р. - 31.03.15р., за актом № 7 від 28.11.14р. - 21.04.15р. та за актом № 8 від 28.11.14р. - 21.04.15р., в свою чергу Фактор відповідно до умов договору перерахував їх Клієнту (ТОВ НВП "Залізничавтоматика").

Відсутність заборгованості за договором факторингу підтверджується довідкою ПАТ "ПУМБ" № КНА-54.4/224 від 04.03.2016 року та виписками банку, які залучені до матеріалів справи.

Факт відсутності заборгованості за вказаним вище договором факторингу з регресом, станом на 04.03.2016, підтверджено також в письмових поясненнях наданих ПАТ "ПУМБ".

Також встановлено, що 25.11.2014 між позивачем (підрядником та клієнтом за договором факторингу) та відповідачем (замовником) укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014, якою сторони погодили, що Підрядник уступає своє грошове зобов'язання по договору № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 публічному акціонерному товариству " Перший Український міжнародний банк", з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором факторингу з регресом № Ф-КНА-51 від 21.11.2014.

Починаючи з дати укладення даної додаткової угоди № 1, всі платежі за договором № 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 здійснюються виключно в безготівковій формі публічному акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" за наступними реквізитами: Отримувач ТОВ "НПП "ЖЕЛДОРАВТОМАТИКА" код отримувача: 30655683, банк отримувача: ПАТ "ПУМБ", рахунок 9752. Позивач зобов'язався передати відповідачу договір факторингу з додатками до нього.

Згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

З даної норми випливає, що Фактору може бути передана тільки та грошова вимога, обов'язок по сплаті якої вже існує у боржника. І вимога вважається переданою саме з дня виникнення обов'язку боржника щодо сплати. Не може передаватися фактору вимога, час сплати якої не настав

Згідно абз.2 п.13.1. договору факторингу, положення щодо відступлення Клієнтом на користь Фактора певного права вимоги до Боржника, так само як і здійснення Фактором Факторингового фінансування, набирають чинності з дати підписання Сторонами та скріплення печатками Реєстрів.

Таким чином, для того щоб вважати договір факторингу укладеним стосовно конкретної грошової вимоги необхідно, щоб був підписаний реєстр, а реєстр може бути складено виключно для тих вимог, що вже існують.

Судами встановлено, що всього за договором факторингу позивачем було відступлене право вимоги на суму 8 238 389,96 грн. Сума авансового платежу становить 5 626 199,06 грн.

Право вимоги за актами № 9, 10, 11, 12 від 31.12.14р. на суму 7 876 764,48 грн. позивачем фактору не передавалося.

Відповідно до частини 1 статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Додаткова угода № 1 до договору 14-16/480-ПД/И від 06.08.2014 року, укладена сторонами 25.11.2014р., не є таким письмовим повідомленням, бо в ній не визначена конкретна грошова сума, яка підлягає виконанню і відповідно з даної угоди не виникло обов'язку відповідача здійснювати платежі на користь ПАТ "ПУМБ".

З урахуванням вищезазначених норм права, договору факторингу з регресом, копія якого була передана відповідачу, останній повинен був знати, що право вимоги до фактора перейде лише на підставі Реєстру, підписаного сторонами договору факторингу та в межах сум зазначених в ньому.

Оскільки Реєстр на суму 7 876 764,48 грн. не підписувався, то право вимоги до фактора на цю суму не перейшло і відповідно у відповідача відсутній обов'язок щодо сплати цієї суми фактору, а тому, дану суму відповідач повинен був сплатити позивачу у строк, передбачений договором № 14-16/480-ПД/І від 06.08.2014 .

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі № 904/2154/16 - без змін.

ГоловуючийН. Нєсвєтова
Судді:І. Кондратова А. Ємельянов