УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.12.2017Справа № 910/21439/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду Державного майна по місту Києву

до Українського державного проектно-технологічного науково-дослідного інституту цивільної авіації "Украеропроект"

про стягнення 42 516 грн 36 коп.

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з вимогами до Українського державного проектно-технологічного науково-дослідного інституту цивільної авіації "Украеропроект" про стягнення неустойки.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 1 та 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, а також до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до вимог статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Згідно зі статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява підписується повноваженою посадовою особою позивача або його представником.

Як вбачається з позовної заяви № 30-10/7360 від 11.07.2017 останню підписано В.о. начальника РВ ФДМ України по м. Києву Березовим Є.П., проте до позовної заяви не додано належних доказів, які б підтверджували повноваження Березового Є.П., в якості В.о. начальника РВ ФДМ України по м. Києву, та надавали йому повноваження підписувати позовні заяви від імені підприємства. Крім того, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 01.12.2017, станом на 11.07.2017 виконуючим обов'язки керівника Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву був ОСОБА_2.

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пунктах 2 та 3 частині 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016, № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1600 гривень.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви № 30-10/6466 від 13.06.2017 не додано документів в підтвердження сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та порядку.

30.11.2017 до Господарського суду міста Києва від Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому, посилаючись на статтю 8 Закону України "Про судовий збір", а також на те, що станом на 30.11.2017 у регіональному відділення ФДМУ по м. Києву недостатньо коштів за оплату судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Також, враховуючи майновий стан сторони суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від нього.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.013 № 7 щодо того, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про розстрочення, відстрочення, зменшення чи звільнення від сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази.

До клопотання про відстрочення терміну сплати судового збору не додано будь-яких документів на підтвердження скрутного фінансового стану позивача, а також доказів відсутності коштів для сплати судового збору станом на день подання позовної заяви.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади. Самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд прийшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд відмовляє.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 8 Закону України Закону України "Про судовий збір", п.п. 1 та 4 ч. 1, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя Н.Б. Плотницька