донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.11.2017 р. справа №913/444/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіДучал Н.М., Мартюхіна Н.О., Склярук О.І.
секретар судового засідання за участю представників від позивача від відповідача від третьої особи ОСОБА_4 не з'явився не з'явився ОСОБА_5, договір, ордер
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6, м. Київ
на рішення господарського суду Луганської області
від31.07.2017 (підписано 31.07.2017)
у справі№ 913/444/17 (суддя Лісовицький Є.А.)
за позовомОСОБА_7, м. Київ
доПублічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6, м. Київ
провизнання частково недійсними наказів

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Луганської області звернувся ОСОБА_7 з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», якою просив: визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 27.07.2009 №57-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 21.08.2009 №69-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 18.09.2009 №89-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 28.10.2009 №120-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 27.11.2009 №135-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 21.12.2009 №147-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 21.01.2010 №7-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання; визнати недійсним наказ АТ «Укрінбанк» від 24.02.2010 №16-п в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6 з моменту його підписання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення його прав як акціонера на отримання частини прибутку (дивідендів) від діяльності АТ «Укрінбанк».

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.06.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.07.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 (м. Київ).

Представник третьої особи подав клопотання від 17.07.2017р. щодо спливу строків позовної давності, яким просив припинити провадження у справі № 913/444/17 за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про визнання частково недійсними наказів.

Клопотанням від 28.07.2017р. представник третьої особи просив припинити провадження у справі № 913/444/17 за позовом ОСОБА_7 до АТ «Українська інноваційна компанія» про визнання частково недійсними наказів, застосувавши правила щодо дотримання строків позовної давності, а також п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотанням б/н від 31.07.2017 позивач просив суд вийти за межі позовних вимог по справі, задовольнити позовну заяву і визнати недійсними з моменту підписання накази АТ «Укрінбанк» від 27.07.2009 №57-п, від 21.08.2009 №69-п, від 18.09.2009 №89-п, від 28.10.2009 №120-п, від 27.11.2009 №135-п, від 21.12.2009 №147-п, від 27.01.2010 №7-п, від 24.02.2010 №16-п в повному обсязі.

Рішенням господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17 позов ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про визнання частково недійсними наказів задоволено повністю.

Визнано недійсними накази акціонерного товариства "Український інноваційний банк": №57-п від 27.07.2009, №69-п від 21.08.2009, №89-п від 18.09.2009, №120-п від 28.10.2009, №135-п від 27.11.2009, №147-п від 21.12.2009, №7-п від 21.01.2010, №16-п від 24.02.2010 в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ "Укрінбанк" ОСОБА_6

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на користь ОСОБА_7, витрати на сплачений судовий збір в сумі 12800,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що оскаржувані накази АТ "Укрінбанк" видані в порушення вимог чинного законодавства України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просив скасувати рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17 та припинити провадження у справі.

Вважає прийняте судом рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийнятим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши, що позивачем не доведено, а судом не встановлено жодного порушеного або оспорюваного права позивача гр. ОСОБА_7 На думку апелянта, спір є безпідставним. Вважає, що суд, прийнявши до розгляду та вирішивши позов акціонера до товариства про визнання частково недійсними наказів щодо виплати додаткової заробітної плати працівникам підприємства, вийшов за межі своєї компетенції, порушивши правила предметної підсудності. Наголошує на тому, що оскаржувані накази щодо виплати додаткової заробітної плати працівникам підприємства є індивідуальними актами, які вже вичерпали свою дію.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.09.2017 (колегія у складі: головуючий суддя ОСОБА_8., судді Будко Н.В., Сгара Е.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження; справу призначено до розгляду на 20.09.2017.

У зв'язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 12.09.2017 про звільнення у відставку судді ОСОБА_8., який є головуючим колегії суддів у справі №913/444/17, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.09.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17, призначену до розгляду на 20.09.2017.

Позивач, ОСОБА_7, проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до суду 20.09.2017р. Просить рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає помилковим твердження апелянта, що розглянутий спір є трудовим. Наполягає на порушенні оспорюваними наказами законних прав та інтересів позивача, як акціонера, зокрема, на отримання частини прибутку (дивідендів) від діяльності АТ «Укрінбанк».

Враховуючи приписи ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України, вважає правомірним відхилення судом клопотання представника третьої особи про застосування строку позовної давності. Наголошує на виданні оскаржуваних наказів АТ «Укрінбанк» на власний розсуд Головою правління Банку з порушенням вимог чинного законодавства та внутрішніх документів банку.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.09.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.10.2017, зобов'язано відповідача, ПАТ "Українська інноваційна компанія", до 25.10.2017 надати Донецькому апеляційному господарському суду належним чином засвідчену копію Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" в судове засідання 31.10.2017р. не з'явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи №913/444/17 для надання відповідачеві додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

31.10.2017 від позивача на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшла виписка про стан рахунку в цінних паперах станом на 03.05.2017; клопотання про відкладення розгляду справи №913/444/17 на іншу дату.

Ухвалою від 31.10.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.11.2017р., відповідача зобов'язано виконати ухвалу суду від 20.10.2017р.

Станом на 20.11.2017р. ухвала суду відповідачем не виконана, відзив на апеляційну скаргу та Статут ПАТ «Українська інноваційна компанія» відповідачем не надані.

Представник апелянта в судових засіданнях наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач та відповідач не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Як свідчить Виписка про стан рахунків в цінних паперах на 03.05.2017р., що видана ТОВ Інвестиційна компанія «Добрий Капітал», та надана позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції, ОСОБА_7 є депонентом простих іменних акцій ПАТ «УКР/ІН/КОМ» в бездокументарній формі, у кількості 184 000 шт., загальною номінальною вартістю 1 840,00 грн., номінальною вартістю 0,01 грн., розмір частки у складеному капіталі 0,0003 відсотка.

Згідно з Переліком акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах акціонерного товариства від 25.04.2017р., неповна копія якого надана до суду першої інстанції, ОСОБА_7 є акціонером ПАТ «Українська інноваційна компанія, з часткою у статутному капіталі 0,000296 відсотка.

Відповідно до зведених облікових реєстрів рахунків власників ЦП №6963/06-06 від 08.06.2006, №15/09/09-08 від 19.09.2008, №2646/12-09 від 01.12.2009, №4572/12-09 від 31.12.2009, неповні копії яких надані до суду першої інстанції, ОСОБА_7 станом на зазначені дати був акціонером Акціонерного товариства "Український інноваційний Банк".

Як свідчать матеріали справи, рішенням Правління АТ «Укрінбанк» від 16.02.2005р., за погодженням з Профспілковим комітетом та Спостережною радою, затверджено положення про результативну надбавку працівникам АТ "Укрінбанк", відповідно до п.1.2. якого результативна надбавка - надбавка за результати роботи, пов'язана з виконанням виробничих завдань і функцій, та встановлюється для штатних працівників банку.

Головою Правління АТ «Укрінбанк» з 17.07.2002р. згідно з наказом №210-К, є ОСОБА_6

Предметом оскарження у цій справі є:

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №57-п «Щодо персональних надбавок окремим працівникам Головного банку» від 27.07.2009р., виданий на виконання рішення Правління від 22.07.2009 (протокол №36);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №69-п «Щодо персональних надбавок за липень 2009 року працівникам Головного банку» від 21.08.2009р., виданий на виконання рішення Правління від 20.08.2009 (протокол №41);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №89-п від 18.09.2009р. «Щодо персональних надбавок за серпень 2009 року працівникам Головного банку», виданий на виконання рішення Правління від 17.09.2009 (протокол №49);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №120-п від 28.10.2009р. «Щодо персональних надбавок за серпень 2009 року працівникам Головного банку», виданий на виконання рішення Правління від 20.10.2009 (протокол №55);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №135-п від 27.11.2009р. «Щодо персональних надбавок окремим працівникам Головного банку», виданий на виконання рішення Правління від 26.11.2009 (протокол №63);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №147-п від 21.12.2009р. «Щодо персональних надбавок окремим працівникам Головного банку», виданий на виконання рішення Правління від 18.12.2009 (протокол №67);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №7-п від 27.01.2010р. «Щодо персональних надбавок окремим працівникам Головного банку за грудень 2009року», виданий на виконання рішення Правління від 22.01.2010 (протокол №2);

Наказ АТ "Український Інноваційний Банк" №16-п від 24.02.2010р. «Щодо персональних надбавок окремим працівникам Головного банку за 1-й квартал 2010 року» виданий на виконання рішення Правління від 18.02.2010 (протокол №7).

Як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні:

27.07.2009, відповідно до п. 1.2.3. протоколу №15 засідання Спостережної ради АТ «Укрінбанк», погоджено згідно з рішенням правління від 22.07.2009 (протокол №36) розмір персональних надбавок окремим працівникам Головного банку терміном по 31.12.2009р. згідно з додатком.

26.10.2009р., відповідно до п.1.1.5. протоколу № 26 засідання Спостережної ради АТ «Укрінбанк», погоджено згідно з рішенням Правління від 20.10.2009р. (протокол №55) розміри персональних надбавок окремим працівникам Головного банку терміном по грудень 2009р. згідно з додатком.

27.11.2009, відповідно до п. 1.1.4. питання 1 протоколу № 30 засідання Спостережної ради АТ "Укрінбанк", погоджено розміри персональних надбавок окремим працівникам Головного банку терміном по 31.12.2009 згідно з додатком.

21.12.2009, відповідно до п. 1.1.4. питання 1 протоколу №32 засідання Спостережної ради АТ "Укрінбанк", вирішені розміри персональних надбавок окремим працівникам Головного банку терміном по 31.12.2009 згідно з додатком.

27.01.2010, відповідно до п. 1.1.4. питання 1 протоколу № 2 засідання Спостережної ради АТ "Укрінбанк", вирішені розміри персональних надбавок окремим працівникам Головного банку терміном по 31.12.2009 згідно з додатком.

23.02.2010, відповідно до п. 1.1.1., п.1.1.2. питання 1 протоколу №6 засідання Спостережної ради АТ "Укрінбанк", погоджено витрати на встановлення персональних надбавок працівникам АТ "Укрінбанк" на перший квартал 2010р., розміри персональних надбавок, що встановлюються окремим працівникам Головного банку терміном по 31.03.2010 згідно з додатком.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб'єктивних прав є звернення до суду.

Акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є.

Обов'язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільні права здійснюються особою у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтувався на факті належності ОСОБА_7 на праві власності певної кількості простих іменних акцій Банку.

Зі змісту оспорюваних наказів АТ «Укрінбанк» від 27.07.2009 року №57-п, від 21.08.2009 року №69-п, від 18.09.2009р. №89-п, від 28.10.2009 року №120-п, від 27.11.2009 року №135-п, від 21.12.2009р. №147-п, від 27.01.2010 року №7-п, від 24.02.2010 року №16-п щодо виплати персональних надбавок працівникам Головного банку АТ «Укрінбанк» як виду додаткової заробітної плати вбачається, що їх прийняття здійснювалося виключно, в межах реалізації трудових відносин між АТ «Укрінбанк», як підприємством, і його працівниками, яким також є і Голова Правління.

Вказані накази за своєю сутністю є формою розпорядження про виплату додаткової заробітної плати (персональної надбавки), мають відповідні візи, погодження, підписані Головою Правління банку, підставою для їх видання був розгляд питань на засіданнях Правління Банку.

Підготовка, візування, підписання та виконання наказів щодо виплати надбавок (які стаття 1 Закону України «Про оплату праці» відносить до додаткової заробітної плати), працівникам підприємств вичерпно охоплюється сферою трудових правовідносин, які регулюються Кодексом законів про працю України.

Крім того, накази по підприємству щодо встановлення та виплати додаткової заробітної плати працівникам підприємства є актами індивідуальної дії, що мають вичерпне коло суб'єктів - працівників Банку, вже вичерпали свою дію, та стосуються трудових правовідносин.

Отже, зміст суб'єктивного права, про порушення якого стверджує позивач у позовній заяві, міркування, висловлені на їх підтвердження, дійсний характер (природа) дій, які позивачем кваліфікуються як порушення його права на отримання частини прибутку (дивідендів) від діяльності АТ «Укрінбанк», розуміння того, що захист прав та інтересів акціонерів повинен мати на меті саме забезпечення їх дієвості і результативності, і не прагнути інших цілей, дає підстави вважати, що захист заявленого позивачем права знаходиться поза межами правовідносин, які виникли між сторонами.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Захист прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду за захистом корпоративних прав, позивач мав довести їх порушення, оспорювання чи невизнання саме акціонерним товариством, акціонером якого він є.

В якості належного доказу на підтвердження прав власності на цінні папери, відповідно до ст.8 Закону України "Про депозитарну систему України", до суду апеляційної інстанції надано виписку про стан рахунків в цінних паперах на 03.05.2017р., що видана ТОВ Інвестиційна компанія «Добрий Капітал», згідно з якою ОСОБА_7 є депонентом простих іменних акцій ПАТ «УКР/ІН/КОМ» в бездокументарній формі, у кількості 184 000 шт., загальною номінальною вартістю 1 840,00 грн., номінальною вартістю 0,01 грн., розмір частки у складеному капіталі 0,0003 відсотка.

Відповідачем у справі є ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» м. Сєвєродонецьк Луганської області.

При цьому, позов ґрунтується на порушенні прав ОСОБА_7, як акціонера, на отримання частини прибутку (дивідендів) від діяльності ПАТ «Укрінбанк», зауважуючи, що відповідач є набувачем прав та обов'язків АТ «Український інноваційний банк» м. Київ, не підтверджуючи зазначене жодним доказом.

Матеріали справи не містять Статуту публічного акціонерного товариства «УКР/ІН/КОМ», Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія» (відповідача у справі).

Не зважаючи на вимоги ухвал суду першої та апеляційної інстанції, відповідачем не надано до справи Статут Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія».

Отже, факт набуття Публічним акціонерним товариством «Українська Інноваційна Компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області, прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», м. Київ, в тому числі як емітента акцій, не підтверджено документово.

Зазначене свідчить про недоведеність порушення відповідачем корпоративних прав позивача, що є обов'язковою умовою для задоволення позовних вимог при розгляді корпоративних спорів, та не враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а висновок суду першої інстанції про задоволення позову є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи.

Стосовно клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

Згідно ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Третіх осіб, стаття 18 Господарського процесуального кодексу України відносить до складу учасників судового процесу.

Як зазначено в п.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року N 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 10 липня 2014 року N 6, частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Отже, судом першої інстанції правомірно відмовлено третій особі у задоволенні зазначеного клопотання.

Крім того, за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017р. у справі №913/444/17, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Результати апеляційного провадження у справі № 913/444/17 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 31.07.2017 у справі №913/444/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", третя особа баз самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про визнання недійсними з моменту підписання наказів АТ «Укрінбанк»: №57-п від 27.07.2009, №69-п від 21.08.2009, №89-п від 18.09.2009, №120-п від 28.10.2009, №135-п від 27.11.2009, №147-п від 21.12.2009, №7-п від 27.01.2010, №16-п від 24.02.2010, в частині встановлення персональної надбавки Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_7 м. Київ на користь ОСОБА_6 м. Київ витрати по сплаті судового збору в сумі 14080,00 грн. за звернення з апеляційною скаргою.

Господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Н.О. Мартюхіна

О.І. Склярук

Надруковано 6 екз.:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - третій особі;

1 - представнику третьої особи (адвокату);

1 - у справу;

1 - ГСЛО.