ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року Справа № 912/1470/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Чимбар Л.О., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 17.02.2016, представник

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

прокурор: не з'явився

у судовому засіданні прийняв участь: прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2, посвідчення №036389 від 27.11.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі №912/1470/17

за позовом Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс", м.Олександрія, Кіровоградська область

до відповідача-1: Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, м.Олександрія, Кіровоградська область

відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, м.Кропивницький, Кіровоградська область

за участю прокурора Кіровоградської області

про стягнення 277479,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Приватне підприємство "Універсал Кран Сервіс" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовними вимогами до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про стягнення з Державного бюджету шляхом безспірного списання коштів з рахунку Державного казначейства України на користь ПП "Універсал Кран Сервіс" майнової шкоди у розмірі 277479,79 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі №912/1470/17 (суддя Тимошевська В.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що позивачем не доведено заподіяння йому шкоди в розмірі 277479,79 грн. внаслідок протиправної бездіяльності державного виконавця при виконанні наказу господарського суду від 22.01.2013 у справі №5013/952/12.

Позивач (ПП "Універсал Кран Сервіс"), не погодившись з рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі №912/1470/17, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції в порушення принципів змагальності, диспозитивності та об'єктивності встановлення обставин у справі, не надав оцінки доказам, наявним у матеріалах справи та відсутності доказів ймовірної можливості виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 у справі №912/2008/13, переклавши тягар доказування на позивача, внаслідок чого було винесено незаконне та необґрунтоване рішення. Просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною бездіяльністю державного виконавця та невиконанням рішення господарського суду у справі №5013/952/12, але не погоджується із рішенням в частині висновків про відсутність заподіяння позивачеві державним виконавцем шкоди. Вказує, що звернення до суду з позовом про стягнення з ТОВ "ПТ "Старт" вартості витребуваного майна було пов'язано із унеможливленням виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 22.01.2013 про витребування майна та неможливістю зміни способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на кошти, оскільки витребуване майно було індивідуально визначене. В матеріалах справи наявна постанова відділу ДВС Олександрійського МУЮ від 28.04.2015, з якої вбачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, встановлено строк для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання до 25.04.2016. Проте, в матеріалах справи немає жодного доказу того, що на момент винесення оскарженого рішення наказ про стягнення з ТОВ "ПТ "Старт" майнової шкоди у розмірі 277479,79 грн. можливо пред'явити до виконання, як і немає доказів наявності у ТОВ "ПТ "Старт" майна для виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014. Скаржник стверджує, що єдине майно, яке рахувалось за боржником з 2012 року і до сьогоднішнього дня - невиробниче приміщення по вул. Єфремова, 1а в м.Олександрія, було ним відчужене за період бездіяльності державного виконавця, допущеної під час примусового наказу господарського суду Кіровоградської області від 22.01.2013 у справі №5013/952/12, і відповідні докази наявні в матеріалах справи. Також вважає, що ні відділом ДВС, ні іншими сторонами у справі не надано жодного доказу, що у боржника станом на сьогоднішній день є хоча б якесь майно і рішення суду може бути виконано; не надано доказів і того, що виконавчий документ взагалі може бути пред'явлений до виконання і що такий строк станом на момент ухвалення оскарженого рішення не закінчився, або наявні підстави для його поновлення. Таким чином, на думку скаржника, в матеріалах справи немає доказів того, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 про стягнення майнової шкоди з ТОВ "ПТ "Старт" може бути виконана.

Скаржник вказує і на те, що суд першої інстанції порушив статтю 6 Європейської конвенції з прав людини та статтю 1 Першого протоколу Конвенції. Посилається на практику Європейського суду з прав людини. Зокрема зазначає, що в рішенні у справі "Immobiliare Saffi v. Itali" від 28.07.1999 суд вказав, що коли внутрішнє законодавство держави допускає невиконання остаточного судового рішення на шкоду одній із сторін, право на судовий розгляд стає ілюзорним; у справі "ОСОБА_3 проти України" (заява №40450/04) суд визнав надмірною затримку у виконанні рішення в 1 рік і 4 місяці. Зазначає, що у даній справі вже 3 роки 7 місяців позивач намагається повернути своє майно, згодом отримати відшкодування його вартості, однак внаслідок бездіяльності державної виконавчої служби рішення судів так і не виконані, а можливість виконання рішення взагалі втрачена. Звертає увагу, що саме бездіяльність державної виконавчої служби призвела до вказаних обставин, а тому, на думку скаржника, у даній справі поновлення прав позивача можливе тільки шляхом стягнення з органу державної виконавчої служби заподіяної шкоди у розмірі вартості майна.

Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області (відповідач-2) у своєму відзиві на апеляційну скаргу від 05.10.2017 вважає прийняте рішення у даній справі законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин справи. Відповідач-2 вважає, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 у справі №912/2008/13 вже ухвалено рішення суду про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди в розмірі вартості присудженого для повернення майна 277479,79 грн. за рішенням суду у справі №5013/952/12. Зазначає, що фактичне невиконання рішення суду під час виконавчого провадження само по собі не є підставою для покладання відповідальності за шкоду на органи ДВС, які здійснюють примусове виконання рішення, тобто за чинним законодавством України на органи ДВС не покладено матеріальну відповідальність за фактичний стан виконання рішення, яке виконується примусово; аналогічно органи ДВС не несуть субсидіарної або солідарної відповідальності поряд з боржником, у якого відсутні кошти та майно необхідні для виконання рішення суду. Вважає, що покладання такої відповідальності за шкоду, що виражається у сумі невиконаного рішення, на органи ДВС (при відсутності винних дій) та державу суперечило б чинному законодавству України. Вказує, що станом на 05.10.2017 згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник за наказом у справі №912/2008/13 ТОВ "ПТ "Старт" не перебуває в стані припинення, що не виключає можливості виконання рішення суду в майбутньому. На думку відповідача-2, та обставина, що позивач не скористався своїм правом повторного пред'явлення наказу суду №912/2008/13 до виконання протягом строку його повторного пред'явлення, внаслідок чого строк пред'явлення сплив, не дає підстав вважати, що органом ДВС завдано шкоду фактичним невиконанням вказаного наказу; позивач вправі звернутися з заявою про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу та подати його до виконання у державну виконавчу службу; у разі проведення ліквідації боржника за загальною процедурою або в порядку визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги про погашення заборгованості за наказом суду, які є безспірними, можуть бути заявлені позивачем до ліквідаційної комісії або ліквідатора відповідно. Також зазначає, що позивачем не надано жодного доказу наявності на час відкриття виконавчого провадження у боржника спірного майна, повернення якого мало відбутись за рішенням суду у справі №5013/952/12.

Також відповідач-2 просить скаргу ПП "Універсал Кран Сервіс" розглянути у відсутність представника Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

13.11.2017 Дніпропетровським апеляційним господарським судом отримано відзив Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 вважає, що боржником у своїй скарзі не доведено причиннонаслідкового зв'язку між процесуальними недоліками у роботі державного виконавця та отриманої шкоди стягувачем. На думку відповідача-1, винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника та внесення подання правоохоронним органам не має впливу на той факт, що у боржника було відсутнє майно, визначене виконавчим документом, яке необхідно було передати стягувачу, даний факт підтверджується складеними актами державного виконавця від 27.02.2013 та від 13.05.2014, складених у присутності понятих та представників сторін виконавчого провадження. Відповідач-1 зауважує, що господарським судом Кіровоградської області 30.07.2014 видано наказ №912/2008/13 про стягнення з ТОВ "ПТ "Старт" на користь ПП "Універсал Кран Сервіс" про стягнення майнової шкоди у розмірі 277479,79 грн. та 11709,78 грн. витрат по сплаті судового збору. Виконавче провадження за №44344201 було відкрито 13.08.2014 на підставі ст.ст.17.19,20,25 Закону України "Про виконавче провадження" і в результаті всіх проведених державним виконавцем виконавчих дій виконавчий документ був повернутий стягувачеві 28.04.2015 на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що за місцем реєстрації боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, про що винесено відповідну постанову, в якій стягувачеві надано строк для повторного пред'явлення виконавчого документа до 28.04.2016. Вищевказана постанова разом з виконавчим документом направлена стягувачеві 05.05.2015 за вих.№14402. Відповідач-1 зазначає, що при перевірці даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у тому числі і в "Спецрозділі", Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям за 2015-2017 роки, Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за 2015-2017 роки, встановлено, що стягувач не скористався своїм правом на повторне пред'явлення вищевказаного виконавчого документа до виконання. В той час, як майнова шкода завдана стягувачеві саме ТОВ "ПТ "Старт", а не відділом ДВС Олександрійського МРУЮ. Відповідач-1 просить у задоволенні апеляційної скарги ПП "Універсал Кран Сервіс" щодо відшкодування шкоди відділом ДВС Олександрійського МРУЮ відмовити, рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі №912/1470/17 залишити в силі.

Крім того 09.10.2017 та 13.11.2017 судом отримані клопотання відповідача-1, в яких він просить розглянути апеляційну скаргу ПП "Універсал Кран Сервіс" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі №912/1470/17 без участі представника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

22.11.2017 надійшов відзив на апеляційну скаргу від прокуратури Дніпропетровської області, в якій прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_2 зазначає про відсутність підстав для стягнення шкоди з державної виконавчої служби. Вказує, що постановою державного виконавця від 31.01.2013 відкрито виконавче провадження за наказом суду від 22.01.2013. Разом з цим, зі скаргою на дії державного виконавця позивач звернувся до суду лише 12.03.2014, тобто майже через рік після відкриття виконавчого провадження, тобто факт можливих порушень державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" належним чином та вчасно не встановлено. Вважає, що позивачем не надано доказів наявності причинного зв'язку між незаконними діями державного виконавця та завданою йому шкодою. Прокурор вказує, що господарським судом Кіровоградської області при розгляді скарги ПП "Універсал Кран Сервіс" №09/159 від 12.03.2015 встановлено, що боржник листом від 19.02.2013 повідомив державного виконавця про відсутність у нього майна, визначеного у судовому наказі. Крім того, при розгляді вказаної скарги позивач просив суд зобов'язати державного виконавця скласти акт про відсутність майна у боржника, що свідчить про те, що позивач був інформований, що оспорюване майно відсутнє. Прокурор вказує на те, що на час винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2013 майно вже було відсутнє і несвоєчасність вчинення державним виконавцем виконавчих дій ніяким чином не вплинула на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2012. Також зазначає, що ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.01.2015 встановлено бездіяльність старшого державного виконавця лише в частині невинесення постанов про накладення штрафу на боржника, а також невнесення подання до органів поліції щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, в той час коли встановлена судом бездіяльність не має наслідком невиконання рішення суду. Прокурор просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2012, рішення господарського суду Кіровоградської області у справі №5013/952/112 скасовано частково та прийнято нове рішення про задоволення позову ПП "Універсал Кран Сервіс" до Повного товариства "Старт" частково. Витребувано із незаконного володіння ПТ "Старт" на користь ПП "Універсал Кран Сервіс" обладнання (далі - майно), яке знаходиться у орендованому у ПТ "Старт" на підставі договору №13 від 01.07.2010 виробничому приміщені площею 600 кв.м по вул. Єфремова, 1а у м.Олександрія, за відповідним переліком.

22.01.2013 на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2012, господарським судом Кіровоградської області видано відповідний наказ (а.с.16-17 т.1).

31.01.2013 за заявою ПП "Універсал Кран Сервіс" старшим державним виконавцем відділу виконавчої служби Олександрійського МРУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36229978, відповідно до якої було надано боржнику строк до 07.02.2013 для добровільного виконання вимог та попереджено останнього, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (а.с.18-20 т.1).

13.05.2014 постановою старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Олександрійського МРУЮ ОСОБА_4 повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові зазначено, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу та в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити місцезнаходження боржника; виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 13.05.2015 (а.с.21-22 т.1).

У травні 2017 року позивач звернувся з позовом до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (відповідача-1) та до головного управління Державної казначейської служби України у кіровоградській області (відповідача-2) з вимогою про стягнення майнової шкоди у розмірі 277479,79 грн., яка є предметом розгляду уданій справі.

Позивач вважає, що рішення суду про витребування із незаконного володіння ПТ "Старт" належного позивачеві майна не було виконане і вже не може бути виконане, внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача-1, тому наявні підставі для стягнення з останнього майнової шкоди, заподіяної ПП "Універсал Кран Сервіс".

Звертаючись з даним позовом до господарського суду, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що під час примусового виконання наказу, виданого господарським судом Кіровоградської області, державний виконавець зволікав із повним та своєчасним вчиненням виконавчих дій та не застосував до боржника передбачених законом засобів впливу, внаслідок чого боржник отримав можливість вивезти майно з приміщення по вул. Єфремова, 1а в м.Олександрія, а саме приміщення відчужити іншій юридичній особі. Таким чином, виконати рішення суду та повернути ПП "Універсал Кран Сервіс" майно витребуване у ПТ "Старт" стало неможливо.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами даної справи, до моменту повернення означеного виконавчого документа стягувачем неодноразово оскаржувалась бездіяльність державного виконавця.

Так 14.03.2014 Приватне підприємство "Універсал Кран Сервіс" звернулось до господарського суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.01.2015 у справі №5013/952/12 (а.с.39-45 т.1), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 (а.с.46-51 т.1), скаргу Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс" №09/159 від 12.03.2014 на бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції ОСОБА_4 з непроведення у встановлені статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" строки виконавчих дій з виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2012, на виконання якої господарським судом Кіровоградської області видано наказ №5013/952/12 від 22.01.2013.

Визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо невинесення постанови про повернення на підставі пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" приватному підприємству "Універсал Кран Сервіс" наказу №5013/952/12 від 22.01.2013, виданого господарським судом Кіровоградської області у строки встановлені статтею 30 Законом України "Про виконавче провадження".

У задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

16.04.2014 на адресу господарського суду вдруге надійшла скарга Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс" на дії та бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.01.2015 у справі №5013/952/12 (а.с.23-31 т.1), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 (а.с.32-38 т.1), скаргу Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс" №09/272 від 14.04.2014 на дії та бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції ОСОБА_4 з:

- невинесення постанови про накладення штрафу на боржника (Повне товариство "Старт" та його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПТ Старт");

- невнесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення посадових осіб боржника (Повного товариства "Старт" та його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПТ Старт") до відповідальності згідно з законом.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Згідно із статтями 1173 та 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Стаття 56 Конституції України проголошує право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Пунктом 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що у розгляді позовів про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу", статті 87 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1174 ЦК України, маючи на увазі, що в таких випадках відповідачами можуть бути відповідні органи Державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державної казначейської служби України.

У вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, господарським судам принагідно враховувати, що для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою недостатньо встановити тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом. Під час розгляду справи суду необхідно встановити, чи могло бути таке судове рішення фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

З матеріалів справи убачається, що:

- спірне майно (металообробне обладнання) є індивідуально визначеним, але таким, що було стаціонарно встановлене у певному виробничому приміщенні, чим ускладнювалось його переміщення;

- разом із цим розташування цього спірного майна саме у вказаному приміщенні було однією з ознак, яке ідентифікувало його за належністю саме до майна стягувача;

- на момент відкриття виконавчого провадження у боржника перебувало певне майно, натомість державний виконавець не вчинив дій, які б унеможливили його переміщення;

- виходячи із змісту виконавчого документа, державний виконавець мав забезпечити передачу спірного майна від боржника стягувачу в натурі, тому зобовязаний був вчинити дії на спонукання боржника забезпечити таку можливість для стягувача, але також не вчинив таких дій (бездіяв).

Вищевказана бездіяльність державного виконавця створила умови, за яких боржник безперешкодно здійснив продаж приміщення, в якому знаходилось витребуване на користь стягувача майно, що ускладнило його виявлення та витребування від іншої особи, у власність до якої перейшло означене приміщення.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що саме ПТ "Старт" не бажаючи у добровільному порядку виконувати судове рішення про передачу позивачу спірного майна, здійснило протиправне відчуження цього майна на користь іншої особи, чим спричинило позивачу майнову шкоду у розмірі вартості цього майна.

Отже, не можна визнати той факт, що заподіяння шкоди позивачеві було вчинене саме внаслідок, тобто виключно в результаті протиправної бездіяльності державного виконавця.

Таким чином, як правильно визначив місцевий господарський суд, позивачем не доведено заподіяння йому шкоди в розмірі 277479,79 грн. внаслідок протиправної бездіяльності державного виконавця при виконанні наказу господарського суду від 22.01.2013 у справі № 5013/952/12.

Враховує колегія суддів також те, що наведені вище положення статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та статті 1174 Цивільного кодексу України не покладають на державну виконавчу службу матеріальну відповідальність за фактичний стан виконання рішення, яке виконується примусово, а тому органи державної виконавчої служби не несуть субсидіарної або солідарної відповідальності поряд з боржником, у якого відсутні кошти та майно необхідні для виконання рішення суду.

Разом із цим судом встановлено, що вимоги позивача про відшкодування цієї шкоди вже були предметом розгляду у іншій справі № 912/2008/13.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 у справі № 912/2008/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2014, стягнуто з ТОВ "ПТ Старт" (правонаступник ПТ "Старт") на користь ПП "Універсал Кран Сервіс" майнову шкоду у розмірі 277479,79 грн.

Згідно вказаної постанови, стягнута майнова шкода є вартістю витребуваного згідно рішення суду у справі № 5013/952/12, але не повернутого майна. Підставою для стягнення майнової шкоди стали обставини неможливості повернення ПП "Універсал Кран Сервіс" майна в натурі, яке підлягало поверненню згідно рішення суду у справі № 5013/952/12.

Вирішуючи спір у справі №912/2008/13 про стягнення з ТОВ "ПТ "Старт" (правонаступника ПТ "Старт") на користь позивача майнову шкоду у розмірі 277479,79 грн., суд виходив із того, що така шкода спричинена саме ПТ "Старт" внаслідок протиправного відчуження спірного майна.

Таким чином, згідно постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 у справі № 912/2008/13 ПП "Універсал Кран Сервіс" відшкодовано в судовому порядку шкоду в розмірі вартості присудженого для повернення майна, яка понесена позивачем внаслідок неможливості виконання рішення суду у справі № 5013/952/12.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність заподіяння позивачеві державними виконавцями відповідача-2 шкоди внаслідок протиправної бездіяльності останнього в розмірі вартості присудженого майна.

Як убачається з матеріалів справи, позивачу (ПП Універсал Кран Сервіс") на виконання рішення суду у справі № 912/2008/13 видано наказ, який було повернуто органом державної виконавчої служби стягувачеві без виконання згідно постанови від 28.04.2015. Однак щодо доводів позивача про те, що рішення суду у справі № 912/2008/13 не може бути фактично виконано ТОВ "ПТ "Сервіс" в майбутньому, то вони обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки згідно Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання, а положення ст. 119 Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

За наведених обставин колегія суддів не встановила порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу цієї Конвенції, які позивач пов'язує з надмірною затримкою виконання остаточного судового рішення.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 ГПК України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 49 ГПК України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 99, 101, 103 - 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Універсал Кран Сервіс" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2017 у справі №912/1605/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та підписаний - 27.11.2017.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя Е.В. Орєшкіна