РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017Справа №910/19138/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик»

про стягнення 124.115,21 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Поштар Т.П., довіреність № б/н від 22.03.2017

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик» 124.115,21 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки товарів медичного призначення № ТК-65 від 03.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19138/17 та призначено її до розгляду на 16.11.2017.

Позивачем 10.11.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити повноважного представника, який має приймати участь в іншому судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19138/17 від 16.11.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 06.11.2017, розгляд справи відкладено на 30.11.2017.

Позивачем 30.11.2017 до відділу діловодства суду подано заяву, в якій позивач зазначає, що в позовній заяві було помилкового зазначено видаткові накладні № СМГП-08377 від 17.05.2017 та № СМГП-08378 від 17.05.2017 та не вказано видаткові накладні № СМПГ-05792 від 31.03.2017 на суму 1.671,98 грн. та № СМПГ-04199 від 13.03.2017 на суму 44.788,95 грн.

Позивач в судовому засіданні 30.11.2017 подано власне письмове підтвердження відсутності аналогічного спору.

Позивач в судовому засіданні 30.11.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 30.11.2017 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 06.11.2017 та ухвалі від 16.11.2017 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 82, офіс 256, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 03.11.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвали суду від 06.11.2017 та від 16.11.2017, надіслані за вказаною вище адресою, отримав 09.11.2017 та 20.11.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 243 та № 774.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 30.11.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки товарів медичного призначення № ТК-65 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю визначені цим договором товари медичного призначення (далі - товар), в асортименті, по цінах та у кількості відповідно до накладених, які є невід'ємною частиною даного договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору передача товару здійснюється частинами. асортимент, кількість та ціна якого зазначені в накладених, що є невід'ємною частиною договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату отриманого товару повністю не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.2 договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно з п. 5.3 договору датою поставки товару вважається дата передачі товару постачальником покупцю, зазначена у видатковій накладеній, належним чином оформленій.

Відповідно до п. 5.4 договору відпуск-приймання товару оформлюється видатковою накладною, підписаною особою, відповідальною за здійснення господарської операції від імені продавця, та скріпленої печаткою продавця. Товар передається лише уповноваженій особі покупця за умовами надання уповноваженою особою покупця належним чином оформленої довіреності на отримання товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 152.194,38 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: № СМГП-04199 від 13.03.2017 на суму 44.788,95 грн., № СМГП-05792 від 31.03.2017 на суму 1.671,98 грн., № СМГП-06100 від 06.04.2017 на суму 2.749,90 грн., № СМГП-06101 від 06.04.2017 на суму 2.599,50 грн., № СМГП-06436 від 11.04.2017 на суму 2.302,79 грн., № СМГП-06462 від 11.04.2017 на суму 3.333,26 грн., № СМГП-06644 від 14.04.2017 на суму 56.515,82 грн., № СМГП-06645 від 14.04.2017 на суму 4.245,60 грн., № СМГП-06695 від 18.04.2017 на суму 979,11 грн., № СМГП-06662 від 18.04.2017 на суму 451,63 грн., № СМГП-07063 від 24.04.2017 на суму 1.606,61 грн., № СМГП-07064 від 24.04.2017 на суму 1.091,40 грн., № СМГП-07199 від 26.04.2017 на суму 277,13 грн., № СМГП-06945 від 26.04.2017 на суму 2.341,59 грн., № СМГП-07331 від 28.04.2017 на суму 2.247,53 грн., № СМГП-07165 від 26.04.2017 на суму 45,90 грн., № СМГП-07332 від 28.04.2017 на суму 1.091,40 грн., № СМГП-08116 від 12.05.2017 на суму 1.659,24 грн., № СМГП-08212 від 16.05.2017 на суму 3.689,91 грн., № СМГП-08461 від 18.05.2017 на суму 903,08 грн., № СМГП-08462 від 18.05.2017 на суму 1.746,24 грн., № СМГП-08608 від 19.05.2017 на суму 727,93 грн., № СМГП-08680 від 19.05.2017 на суму 924,05 грн., № СМГП-09631 від 02.06.2017 на суму 1.848,10 грн., № СМГП-08818 від 02.06.2017 на суму 1.746,24 грн., № СМГП-08817 від 02.06.2017 на суму 1.919,05 грн., № СМГП-09684 від 02.06.2017 на суму 1.967,05 грн., № СМГП-10565 від 14.06.2017 на суму 1.254,62 грн., № СМГП-10566 від 14.06.2017 на суму 1.746,24 грн., № СМГП-10664 від 15.06.2017 на суму 2.458,81 грн., № СМГП-10681 від 15.06.2017 на суму 184,58 грн., № СМГП-10716 від 15.06.2017 на суму 979,14 грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.1 договору визначено, що оплата за поставлену партію товару здійснюється покупцем у строк, вказаний у видатковій накладній, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Грошові зобов'язання покупця вважаються виконаними в моменту отримання грошових коштів постачальником.

У кожній з наведених видаткових накладних строк оплати встановлено до тієї ж дати, що датована відповідна накладна, проте наступного місяця.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов'язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 124.115,21 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 124.115,21 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 82, офіс 256, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65, ) 124.115 (сто двадцять чотири тисячі сто п'ятнадцять) грн. 21 коп. основного боргу, 1.861 (одна тисяча вісімсот шістдесят одна) грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 04.12.2017.

СуддяВ.В.Сівакова