РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 Справа №910/13630/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС ТІМ»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 12 482,29 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: не з»явився

Від відповідача: не з»явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (надалі - відповідач) про відшкодування 12 482,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13630/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 13.09.2017; витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

04.09.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшов лист від Моторно (транспортного) страхового бюро України з інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

08.09.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване великою завантаженістю юридичного відділу.

Представники відповідача у судове засідання 13.09.2017 не з`явились; про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 13.09.2017 не заперечував проти клопотання про відкладення розгляду справи та подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 строк вирішення спору продовжено на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 30.10.2017.

27.10.2017 відповідач через відділ діловодства суду подав документи для долучення до матеріалів справи, в тому числі відзив на позовну заяву. Відповідно до поданого відзиву проти задоволення позову заперечує. Крім того, відповідач просить справу розглядіти без участі представника відповідача.

Судове засідання, призначене на 30.10.2017, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному.

Оскільки, 06.11.2017 суддя Трофименко Т.Ю. вийшла з лікарняного розгляд справи було призначено на 27.11.2017р.

27.11.2017р. представником позивача подана заява про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.11.2017р. на підставі приписів ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі

За приписами ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Дорожньо-транспортною пригодою за вказаним нормативно-правовим актом визнається подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

24.02.2017р. в районі вул.. Київської, 124 в м. Житомирі сталася дорожнього - транспортна пригода, наслідок якої автомобіль ИЖ2715, державний номер НОМЕР_1, належний позивачу, зазнав технічних пошкоджень.

Зі змісту постанови від 21.03.2017р. Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1666/17 вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, якого визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Зі змісту наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ИЖ2715, державний номер НОМЕР_1, належав Товариству з обмеженою відповідальністю «АЙС ТІМ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В пункті 4 Постанови №6 від 27.03.1992р. Пленуму Верховного Суду України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Наразі, зі змісту постанови від 21.03.2017р. Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1666/17 полягає, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.02.2017р. в місті Житомирі по вул. Київській за участю транспортних засобів визнано винним ОСОБА_2, який керував транспортним засобом БАЗ державний номер НОМЕР_2.

Доказів оскарження та скасування наведеного судового акту в апеляційному чи касаційному порядку матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, суд приймає до уваги постанову від 21.03.2017р. Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1666/17 в якості належного доказу визначення винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди особи.

У ст. 11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

З наявної в матеріалах справи довідки №7/2-28/20833 від 29.08.20167р., наданої Моторним транспортним страховим бюро України на виконання вимог ухвали суду, вбачається, що цивільно-правову відповідальність ТОВ Еліт - Авто Плюс, як страхувальника транспортного засобу БАЗ Ф079 24 , державний номер НОМЕР_3, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» за полісом АЕ 9714206. При цьому, вказаним полісом встановлено нульовий розмір франшизи та ліміт відповідальності по майну в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи висновку №28 експертного авто товарознавчого дослідження, складеного 10.03.2017 ОСОБА_4 (судовий експерт) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля ИЖ 27175, державний номер НОМЕР_1, складає 12 476, 96 грн..

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу належних позивачу транспортних засобів становить 12 476,96 грн.

В той же час, суд відзначає, що у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальних норм ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, та в межах обумовленої договором страхування страхової суми (ліміту відповідальності).

Статтею 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Отже, враховуючи визначені полісом №АЕ/9714206 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір відновлювального ремонту пошкоджених транспортних засобів з урахування коефіцієнту фізичного зносу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 100000,00 грн. (ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на одного потерпілого).

17.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" із заявою про виплату страхового відшкодування за спірним страховим випадком.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, в силу положень ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування до 17.06.2017.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов'язання з виплати на користь позивача суми страхового відшкодування не було виконано.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" суми страхового відшкодування у розмірі 11 976,96 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 451,19 грн., нараховану за період з 21.06.2017 по 14.08.2017, 3% річних у розмірі 54,14 грн. за період з 21.06.2017 по 14.08.2017.

Судом встановлено, що відповідач свого обов'язку по перерахуванню коштів своєчасно не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" (12430, Житомирська обл.., Житомирський район, сільрада Станишівська, комплекс будівель і споруд №4, код 31133719) суму страхового відшкодування у розмірі 11 976 грн. 96 коп., пеню у розмірі 451 грн. 19 коп., 3% річних у розмірі 54 грн. 14 коп., та судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2017р.

Суддя Трофименко Т.Ю.