РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017Справа №910/17022/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ

МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 10 927,14 грн

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача: не прибув

Від відповідача: Комісарова А.В.(дов. від 11.10.2017)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 23.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 51651032 від 26.08.2017 у розмірі 10 927,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 порушено провадження у справі №910/17022/17 та призначено до розгляду на 19.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 19.10.2017 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 19.10.2017 прибув представник відповідача та дав пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 розгляд справи відкладено на 07.11.2017.

Судове засідання 07.11.2017 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2017 розгляд справи відкладено на 23.11.2017.

В судове засідання 23.11.2017 прибула представник відповідача, надала пояснення по справі, проти задоволення позову заперечила.

Представник позивача в судове засідання 23.11.2017 не з'явився, причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та 02.11.2017 надіслав документи на вимогу ухвали суду, зокрема і докази оплати за здійснені перевезення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов Договору № 245/108/16Сб, укладеного 01.02.2016 між ПАТ "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (далі - Позивач, Покупець) та ТОВ "Метінвест Холдинг" (далі - Постачальник, Відповідач), згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 51651032 від 26.08.2017 за груповою відправкою на адресу Позивача (одержувач вантажу відповідно до графи " 4" залізничної накладної) у вагоні № 52238458 надійшов вантаж - кокс домінний, вантажовідправник (графа "1" накладної) - ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод", м.Авдіївка.

Згідно ст. 307 ГК України, ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт", розділу 1 Правил планування перевезень вантажів та ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах.

Статтею 914 ЦК України встановлено, що перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір про організацію перевезень вантажів за формою, наведеною у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 864/5085. У договорі визначаються обсяги, строки та умови надання транспортних засобів, порядок розрахунків за перевезення та додаткові послуги, а також відповідальність за порушення зобов'язань.

Перевезення здійснювалось згідно договору №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізничним транспортом послуги (далі - Договір) укладеного між ПАТ "Українська залізниця" та ПрАТ "ММК ІМ.ІЛЛІЧА".

Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом цього Договору є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно із п. 7.1 Договору, за цим договором виконавець надає вантажовласнику послуги на станції Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно до Статуту ПрАТ "ММК ІМ.ІЛЛІЧА" є правонаступником у повному обсязі, майна прав та обов'язків ПАТ "ММК ІМ.ІЛЛІЧА", яке в свою чергу є правонаступником у повному обсязі, майна прав та обов'язків ВАТ "ММК ІМ.ІЛЛІЧА".

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць (затверджений Постановою кабінету Міністрів України "Про затвердження Статуту залізниць України" № 457 від 06.04.1998) залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000) накладна (залізнична) є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

28.08.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці було складено комерційний акти № 485604/875 про недостачу вантажу в вагоні №52238458 в кількості 2300кг, про складання якого в залізничній накладній зроблено відповідну відмітку.

В комерційному акті № 485604/875 зазначено «Вага визначена відправником на вагонних вагах (150т): брутто не зазначена, тара з брусу - 23 800 кг, нетто - 45 750 кг. При переважуванні виявлено: брутто - 67 250 кг, тара з брусу 23 800 кг, нетто - 43 450 кг, що менше документу на 2 300 кг.

Навантаження вище рівня бортів на 400-500 мм, «шапкоподібне». Поверхня вантажу маркована вапном однією повздовжньою смугою вздовж вагона. Над люками 6-7 присутня виїмка розміром 3000мм*2800мм*500-600мм вглиб вагона. Маркування порушено. Витікання вантажу на ст. Маріуполь-Сортувальний немає. Вагон у технічному стані справний.»

Згідно ст. 2 Правил складання актів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002) комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах, проведений відповідно до Правил видачі вантажів та становить 43 522,79 грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (статті 114 Статуту).

Таким чином, оскільки не збережено вантаж, прийнятий Залізницею до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини Відповідача, Залізницею не подано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо відсутності оплати Позивачем за надані йому послуги перевезення оскільки з супровідним листом від 31.10.2017(надійшов до суду 02.11.2017) було надано копію платіжного доручення та реєстр рахунків до нього. Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог Відповідач суду не подав.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на Відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ідентифікаційний код: 00191129) 10 927 (десять тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн 14 коп. вартості втраченого вантажу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.09.2017

Суддя Л.Д.Головатюк