ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р.Справа № 916/2333/17

За позовом: Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат

До відповідача: Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця

про стягнення 34643,70 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідачів: ОСОБА_1

У судовому засіданні, яке відбулось 08.11.2017р. відповідно до вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву по справі до 27 листопада 2017р. о 10 год. 50 хв.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Приватне акціонерне товариство „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця про стягнення 34643,70 грн.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав, які викладено у відзиві на позовну заяву від 08.11.2017р.

У поданому відзиву відповідачем було зазначено суду, що Одеською та Знамянською дирекціями залізничних перевезень, де сталося тривале знаходження вагонів, проведено розслідування випадків їх затримки, та виявлено, що в квітні поточного року проводилась реконструкція непарної колії перегону, у звязку з чим, з обігу знімалась значна кількість поїздів та зменшувалась їх вага, як наслідок відбулась затримка поїзда.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

04 лютого 2013 року між Державним підприємством „Придніпровська залізниця (Залізниця) та Приватним акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (Вантажовласник) було укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/ДН-2-13-45/НЮп (надалі договір), за умовами якого предметом цього договору є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, повязаних з перевезення вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Умовами п. 2.1. Договору сторонами погоджено, що Вантажовласник зобовязується предявляти Залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, передані в електронному вигляді. При цьому оригінали заявок, оформлені на бланках форми ГУ-12 (форми (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів, здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Відповідно до п. 2.2. Договору, Залізниця зобовязується приймати до перевезення вантажі Вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнера) згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатковій угоді №1 до цього договору.

Згідно до п. 4.2. Договору, Залізниця і Вантажовласник несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України.

Додатковою угодою №10 від 01.12.2015р. до Договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/ДН-2-13-45/НЮп від 04 лютого 2013 року, сторону договору - Державне підприємство „Придніпровська залізниця змінено його правонаступником - Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2017 року позивачем - Приватним акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на адресу Державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний за залізничними накладними та посилочними накладними №46103271 (46184123), 46104360 (42989558, 42975029), 46136891 (42993231), 46180642 (42992040), 46279196 (46282950), 46285649 (4136988), 46286159, 46343844 (40064958), 46376497 (40090862), 46414371 (40131690), 46537692 (46551115), 46539250 (46555207), 46557732 (40215402), 46947750 (40493777) було здійснено направлення вагонів з вантажем концентрат залізорудний, копії яких містяться в матеріалах справи.

В порушення зобовязань, як вбачається з вищезазначених залізничних накладних, вагони з вантажем були доставлені Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця з порушенням встановлених строків.

Керуючись положеннями ст. 116 Статуту залізниць України, позивачем за несвоєчасну доставку вантажу здійснено нарахування та заявлено до стягнення штраф у загальному розмірі 34643,70 грн.

Також, вантажоодержувачем - Державним підприємством „Морський торговельний порт „Южний було зроблено переуступлені написи та передано право позивачу - Приватному акціонерному товариству „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на предявлення до залізниці претензій та позову з приводу несвоєчасної доставки вантажу.

Позовні вимоги позивача у справі - Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат обґрунтовано неналежним виконанням з боку Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця зобовязань щодо своєчасного доставляння вантажу за залізничними накладними на направлено на стягнення штрафу у розмірі 34643,70 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Статут залізниць України, статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст. 6 Статуту залізниць України).

Правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі укладеного між ними 04 лютого 2013 року Договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/ДН-2-13-45/НЮп.

Як встановлено судом, відповідно до залізничних накладних та посилочних накладних №46103271 (46184123), 46104360 (42989558, 42975029), 46136891 (42993231), 46180642 (42992040), 46279196 (46282950), 46285649 (4136988), 46286159, 46343844 (40064958), 46376497 (40090862), 46414371 (40131690), 46537692 (46551115), 46539250 (46555207), 46557732 (40215402), 46947750 (40493777) Приватним акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на адресу Державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний було здійснено направлення вагонів з вантажем концентрат залізорудний, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. (ч. 1 ст. 909 Цивільного Кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, Залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Умовами ст. 116 Статуту залізниць України визначено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі втрати вантажу: відправник - за умови пред'явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу; одержувач - за умови пред'явлення вантажної квитанції з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу. У разі неможливості пред'явлення вантажної квитанції подається довідка станції відправлення про прийняття вантажу до перевезення з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу; у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову; у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред'явлення накладної; у разі втрати багажу чи вантажобагажу - пред'явник багажної чи вантажобагажної квитанції, а у разі недостачі, псування, пошкодження або прострочення доставки багажу, вантажобагажу - пред'явник акта, виданого залізницею про недостачу, прострочення доставки, псування, пошкодження багажу чи вантажобагажу.

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред'явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. (ст. 133 Статуту залізниць України).

Переуступний напис засвідчується підписами в.о. директора і головного бухгалтера та печаткою підприємства. Відповідно до переуступленого напису, зробленого на накладних за підписами в.о. директора і головного бухгалтера Державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний, право на предявлення позову передано - Приватному акціонерному товариству „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця було допущено несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними та посилочними накладними №46103271 (46184123), 46104360 (42989558, 42975029), 46136891 (42993231), 46180642 (42992040), 46279196 (46282950), 46285649 (4136988), 46286159, 46343844 (40064958), 46376497 (40090862), 46414371 (40131690), 46537692 (46551115), 46539250 (46555207), 46557732 (40215402), 46947750 (40493777) на адресу Державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний, у звязку з чим позивачем було здійснено нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України. (а.с. 18).

Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, до стягнення з відповідача підлягає штраф у розмірі 34643,70 грн.

Суд, перевіривши такий розрахунок позивача, вважає його вірним.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця прийнятих на себе зобовязань з перевезення вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, у звязку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 34643,70 грн. штрафу за невчасну доставку вантажу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Судом не приймаються до уваги заперечення та твердження відповідача, які викладено Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця у відзиві на позовну заяву від 08.11.2017р., оскільки, судом встановлено, що затримка та несвоєчасна доставка вантажу сталася з вини перевізника, та інше не було спростовано та доведено відповідачем.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат зі стягненням з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця штрафу у розмірі 34643,70грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03150, м.Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815), в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пателеймонівська, 19; код 40081200) на користь Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; код 00190905) штраф за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 34643 (тридцять чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Повний текст рішення складено та підписано 29 листопада 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко