КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 911/1138/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Зубець Л.П.

Буравльова С.І.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Кривошея Д.А. дов. № 220/381/д від 04.11.2016

від відповідача Гаврюшенко О.О. дов. б/н від 11.10.2016

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит»

на рішення Господарського суду Київської області

від 29.08.2017 (суддя Бацуца В.М.)

у справі № 911/1138/17

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит»

про стягнення 61 613, 39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2017 у справі № 911/1138/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» на користь Міністерства оборони України 61 613, 39 грн. штрафу та 1 600, 00 судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, позивачем було порушено порядок проведення перевірки якості продукції, зокрема щодо виклику представників відповідача та складання акту відбору проб. Поставлена ТОВ «Візит» продукція прийнята замовником за якістю та кількістю й станом на дату прийняття якість продукції відповідала ГОСТ, ГСТУ, ДСТУ та технічним умовам ТУ У, що підтверджується протоколами випробувань №№ 2114, 2115, 2116 від 26.07.2016 та №№ 218, 2119 від 27.07.2016, які є у розпорядженні у позивача, відтак, на переконання апелянта, відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу за неякісну продукцію.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 911/1138/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Буравльова С.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 апеляційну скаргу ТОВ «Візит» на рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2017 у справі № 911/1138/17 прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 28.11.2017.

В судове засідання апеляційної інстанції з`явились представники сторін, представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Київської області позовом до ТОВ «Візит» про стягнення 61 613, 39 грн. штрафу. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо якісного надання послуг (якості поставлених відповідачем продуктів харчування) за договором № 286/2/16/4 про закупівлю послуг щодо забезпечення харчування за контрактом (харчування; послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин) від 25.03.2016, в зв`язку з чим просило стягнути з відповідача 61 613, 39 грн. штрафу, нарахованого на підставі п. 7.2.1 договору.

Як встановлено матеріалами справи, 25.03.2016 р. між Міністерством оборони України (позивачем, замовником за договором) та ТОВ «Візит» (відповідачем, виконавцем за договором) укладено Договір № 286/2/16/4 про закупівлю послуг щодо забезпечення харчування за контрактом (харчування; послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин) (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язався в 2016 році надати Міністерству оборони України послуги з забезпечення харчуванням за контрактом (харчування; послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин) (далі - Послуги), зазначені у специфікації Договору освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити в кількості, строки та за цінами згідно Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації Договору.

Якісні та кількісні параметри послуг, порядок їх надання згідно п. 2.1 Договору повинні відповідати вимогам законодавства України, нормативно-правовим актам Кабінету Міністрів України, керівним документам Міністерства оборони України, які врегульовують питання у цій сфері.

За умовами п. 2.2 Договору послуги надаються відповідно до норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції, Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту», норм годування штатних тварин, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.2001 №1348 «Про годування штатних тварин військових частин, закладів, установ і організацій Збройних Сил, інших військових формувань, структурних підрозділів Державної спеціальної служби транспорту, органів і підрозділів Національної поліції, цивільного захисту та установ кримінально-виконавчої служби», наказів Міністерства оборони України з питань організації продовольчого забезпечення військовослужбовців та годування штатних тварин Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Харчові продукти, які використовуються виконавцем для надання послуг за Договором повинні відповідати вимогам чинних стандартів для харчових продуктів: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ та технічних умов ТУ У щодо безпечності та якості. Полівітамінний препарат типу «Гексавіт» повинен мати дійсне реєстраційне посвідчення, затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України (абз. 1 п. 2.3 Договору).

Положеннями п. 2.4 Договору сторони погодили, що приймання послуг за якістю та кількістю здійснюють посадові особи представників замовника відповідно до вимог чинного законодавства за відповідними документами в присутності уповноваженого представника виконавця. Підставою для складання акта приймання за кількісними показниками є виконаний звіт-заявка, за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53).

Контроль за станом здійснення виконавцем договірних зобов`язань щодо організації продовольчого забезпечення військової частини здійснюють замовник, представник замовника, а також представники структурних підрозділів Міністерства оборони, Генерального штабу Збройних Сил України та інших органів військового управління, військової частини (установи, закладу), відповідно до компетенції вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за наявності документа, що підтверджує повноваження (п. 5.5.1 Договору).

Контроль здійснюється за:

технологією приготування їжі, її якістю;

відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів;

порядком зберігання харчових продуктів на складі і санітарним станом об`єктів продовольчої служби;

якістю та безпекою харчових продуктів виконавця, їх відповідністю чинним нормативно-правовим документам, ГОСТам, ДСТУ, ГСТУ, ТУ У, СОУ;

якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та приготування їжі для штатних тварин і забезпечення їх кормами та фуражем, вивозом і видачею їжі у підрозділах (об`єктах);

порядком утримання та освіження запасів харчових продуктів;

дотриманням санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення харчових продуктів, приготування та приймання їжі;

своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення особового складу;

використанням і утриманням виконавцем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.

Якщо під час проведення контролю за оцінкою представника замовника існує підозра або встановлено факт, що харчовий продукт або інший об`єкт санітарних заходів є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого продукту відбирається у двох юридично та аналітично однакових екземплярах, один з яких повинен бути негайно відправлений в уповноважену лабораторію для проведення досліджень (випробувань) на підставі 5.5.2 Договору. Обіг такого харчового продукту або іншого об`єкта санітарних заходів тимчасово забороняється строком не більш як на 10 календарних днів до отримання висновків досліджень (випробувань).

У разі якщо в результаті дослідження (випробування), проведеного уповноваженою лабораторією, підозра щодо небезпечності харчового продукту або іншого об`єкта санітарних заходів не підтвердилась, у день отримання результату, представником замовника тимчасова заборона щодо обігу харчового продукту або іншого об`єкта санітарних заходів скасовується, про що негайно інформується виконавець послуг.

У разі якщо в результаті дослідження (випробування), проведеного уповноваженої лабораторією, підозра щодо небезпечності харчового продукту або іншого об`єкта санітарних заходів підтвердилась, такий харчовий продукт має бути вилучений згідно пп. 6.4.1 Договору.

Відповідно до п. 5.5.3 Договору будь-які контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності уповноваженого представника виконавця, в разі його відсутності з поважної причини або відмови - комісійно.

Результати проведення контрольних заходів оформляються актом перевірки, який підписується посадовою особою (комісією), що здійснювала перевірку, та уповноваженим представником виконавця.

Акт перевірки подається посадовій особі, яка призначила проведення перевірки, для прийняття відповідного рішення.

Сторони погодили (п.5.5.4 Договору), що у випадку коли будуть встановлені порушення умов Договору або відмінності щодо кількості, або якості Послуг, вони фіксуються в щоденному та зведеному актах приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням, в графах 10 - 12 книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53) та окремому акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання. Акт складається представником замовника і обов`язковій присутності представника виконавця та засвідчується підписами сторін. У разі відмови представника виконавця підписувати акт, він надсилається замовнику без підпису. На підставі акта замовником оформляється претензія та надається виконавцю для відповідного реагування. Виконавець має право не допускати до перевірок осіб, які не мають необхідних, для проведення перевірок, документів.

Договір згідно п. 10.1 набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 включно, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором про надання послуг згідно ст. 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин на підставі ст.ст.193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що 20.07.2016 при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_1 смт Десна представниками структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України в присутності представника відповідача були відібрані зразки, а саме: м`яса яловичини знежилованого блочного першого ґатунку із партії 1 785, 0 кг, масла солодко-вершкового селянського 73 % із партії 210, 0 кг, сиру твердого сичужного Голандія Гурман із партії 154, 0 кг щодо визначення якості зазначеної продукції, про що комісією було складено та підписано відповідний акт відбору проб для аналізу від 20.07.2016.

За результатами лабораторних досліджень вищевказаних проб виявлено, що:

м`ясо яловичини знежилене блочне першого сорту (Протокол випробувань від 26.07.2016 № 2114) не відповідає вимогам ГСТУ 46.019-2002 - на довольство особовому складу не допускається;

масло солодко-вершкового селянського 73% (Протокол випробувань від 26.07.2016 № 2115) не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005 на довольство особовому складу не допускається;

сир твердий сичужний «Голандія Гурман» (Протокол випробувань від 26.07.2016 № 2116) не відповідає вимогам ДСТУ 6003:2008 - на довольство особовому складу не допускається.

Крім цього, 20.07.2016 при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_2 м. Бердичів представниками структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України в присутності представника відповідача були відібрані зразки продукції, а саме : сиру сичужного твердого із партії 120, 0 кг, масла солодко-вершкового селянського із партії 150, 0 кг, м`яса яловичини знежилованого блочного першого ґатунку із партії 918, 0 кг, консерви рибної «Бички в олії» із партії 207, 3 кг щодо визначення якості зазначення продукції, про що комісією було складено та підписано акт № 1 відбору проб для аналізу від 20.07.2016.

За результатами лабораторних досліджень вищевказаних проб виявлено, що масло солодко-вершкове селянське (Протокол випробувань від 27.07.2016 № 2118) та м`ясо яловичини знежилене блочне першого ґатунку (Протокол випробувань від 27.07.2016 № 2119) не відповідають вимогам ДСТУ 4399 2005 і ГСТУ 46.019-2002.

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-2 ст. 549 ЦК України ).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам приписами ч.4 ст. 231 ЦК України.

Сторони погодили (п. 7.2.1 Договору), що за порушення умов Договору щодо якості харчових продуктів (надання послуг) виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 20 % вартості неякісних харчових продуктів (наданих послуг) за кожний встановлений та зафіксований випадок.

Згідно наведеного в позовній заяві розрахунку в зв`язку з виявленими фактами порушення якості харчових продуктів, які використовувались відповідачем в ходів надання послуг харчування, позивачем нараховано відповідачу штраф в загальному розмірі 61 613, 39 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачу претензії № 286/10/5705 від 11.08.2016 щодо сплати 20 298, 90 грн. штрафу та № 286/10/5896 від 19.08.2016 щодо сплати 41 314, 49 грн. штрафу, які відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Доводи апелянта (відповідача) про те, що поставлена ТОВ «Візит» продукція прийнята замовником за якістю та кількістю, якість продукції станом на дату прийняття відповідала ГОСТ, ГСТУ, ДСТУ та технічним умовам ТУ У, це підтверджується протоколами випробувань №№ 2114, 2115, 2116 від 26.07.2016 та №№ 218, 2119 від 27.07.2016, які є в розпорядженні Міністерства оборони України, з посиланням на норми Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № 7 (Інструкція П-7), не заслуговують на увагу, оскільки норми цієї Інструкції П-7 регулюють відносини купівлі-продажу (постачання) продукції та прийняття їх за якістю, в той час, які спірні правовідносини сторін врегульовані Договором (харчування; послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин), умови якого не передбачають поставки та придбання замовником продуктів харчування, що і виключає їх прийняття за якістю в момент постачання. За таких же підстав не заслуговують на увагу й доводи апелянта про порушення порядку проведення перевірки якості продукції, визначеного Інструкцією П-7.

Отже, Договір не є договором поставки, а передбачає надання виконавцем комплексних послуг харчування військових й відповідні продукти постачались виконавцем для надання ним же послуг харчування, які підлягають контролю замовником у визначеному розділом ІІ та п. 5.5 Договору порядку. Якщо під час проведення контролю за оцінкою представника замовника існує підозра або встановлено факт, що харчовий продукт або інший об`єкт санітарних заходів є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого продукту згідно підпункту 5.5.2 Договору відбирається у двох юридично та аналітично однакових екземплярах, один з яких повинен бути негайно відправлений в уповноважену лабораторію для проведення дослідження (випробовувань). Обіг такого харчового продукту або іншого об`єкта санітарних заходів тимчасово забороняється строком не більш як 10 календарних днів до отримання висновків досліджень (випробувань).

Відповідно до п. 5.5.3 Договору контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності уповноваженого представника виконавця, а в разі його відсутності - комісійно.

Так, з наявного в матеріалах справи акту відбору проб для аналізів (випробувань) вбачається, що такий акт складено комісійно, зокрема, за участю завідувача їдальнею ТОВ «Візит», чиї повноваження відповідачем не спростовані та не заперечувались, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про проведення перевірки за відсутності його представників.

Крім цього, відповідачем (апелянтом) не надано суду жодних доказів на підтвердження факту оскарження дій замовника та визнання відповідних контрольних заходів незаконними в установленому законодавством порядку, як не спростовано й даних протоколів випробувань харчових продуктів про визнання їх непридатними для споживання та такими, що не допускаються на довольство особовому складу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються факти виявлення позивачем, як замовником, невідповідності використовуваних відповідачем під час надання послуг за Договором продуктів встановленим вимогам якості, за що п. 7.2.1 Договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% вартості неякісних харчових продуктів (наданих послуг) за кожний встановлений та зафіксований випадок.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 61 613, 39 грн. штрафу на підставі п. 7.2.1 Договору, які доведено позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, відтак є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апелянта (відповідача) з приводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2017 у справі № 911/1138/17 без змін.

Матеріали справи № 911/1138/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Л.П. Зубець

С.І. Буравльов