ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.11.2017 Справа № 917/1472/14

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, 36008,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014,

про визнання банкрутом

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися

Розглядається заява ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання банкрутом ТОВ "Хмельницькхлібопродукт", м. Полтава з підстав неплатоспроможності.

До суду надійшли заяви про грошові вимоги кредитора - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) (вхід. №2112/17 від 06.11.2017.) в сумі 62101,59 грн.

Арбітражний керуючий (ліквідатор ТОВ "Хмельницькхлібопродукт") у відзиві на заяву кредиторські вимоги визнає частково, а саме: у сумі - 2183,00грн.

Розглянувши матеріали справи №917/1472/14, суд встановив:

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.02.2015р. ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Васіна Є.Є.

Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Так, згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунку, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Згідно із п. 21 вказаної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

До суду звернувся колишній робітник підприємства банкрута - ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог зі сплати заборгованості по заробітній платі в сумі 62101,59 грн.

При розгляді заяви судом встановлено:

У своїй заяві, кредитор просить суд визнати грошові вимоги до Божника в сумі 62101,59 грн. - середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з травня 2012 року до 17.02.2015 року. При цьому, згідно записів у трудовій книжці, працівника було звільнено 26.05.2014 року.

Статтею 117 Кодексу законів про працю України, передбачено можливість стягнення і роботодавця середньою заробітку за весь період затримки лише звільненому працівнику.

Таким чином, період розрахунку має починатися із наступного дня після звільнення працівника.

Вищевикладене також зазначив у своєму рішенні Ярмолинецький районний суд Хмельницької області від 25.09.2013 року, що додане кредитором (заявником) до заяви.

При розрахунку середньої заробітної плати, кредитор посилається на п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, яким чітко зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. У даному випадку, це березень - квітень 2014 р., а не березень - квітень 2011 р.

Середня заробітна плата за останні два місяці роботи розраховано наступним чином:

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) та норм тривалості робочого часу на 2014 рік: березень 2014р. - 124.00 грн. - 20 робочих днів,

квітень 2014р. - 359,91 грн. -21 робочий день. Разом - 483,91. : 41 робочий день - 11,80 грн. у день.

Кількість днів за весь період затримки, починаючи з наступного дня після звільнення: з 27.05.2014р. по 17.02.2015р. 185 робочих днів. Середній заробіток за весь період затримки: 11,80грн. х 185р.д. = 2183,00грн.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 підлягають визнанню частково, а саме: в сумі 2183,00грн. та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів - 1 черга.

Решта заявлених вимог ОСОБА_2 - не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, слід внести зміни до реєстру вимог кредиторів щодо заборгованості банкрута по заробітній платі в вказаній сумі та черговості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 85, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 23, 38, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 (вхід. №2112/17 від 06.11.2017.) про грошові вимоги кредитора в сумі 62101,59 грн. - задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) в сумі 2183,00 грн. (1 черга).

3. Визнані вимоги внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, в вищезазначених судом розмірі та черговості.

4. В решті заявлених вимог, заява ОСОБА_2 - не підлягає задоволенню.

5. Копію ухвали направити ОСОБА_2, ліквідатору Васіну Є.Є.

Суддя Паламарчук В.В.