ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2017 Справа № 905/2291/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м. Слов'янськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР "СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ" Закритого акціонерного товариства ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", м. Слов'янськ

про стягнення заборгованості 1433431,72грн., 3% річних у сумі 21288,59грн., пені у сумі 224512,76грн., інфляційні витрати у сумі 104245,55грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Комунальне підприємство Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м.Слов'янськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР "СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ" Закритого акціонерного товариства ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", м.Слов'янськ про стягнення заборгованості в розмірі 1433431,72грн., 3% річних у сумі 42554,04грн., пені у сумі 225230,75грн., інфляційні витрати у сумі 104312,76грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем належним чином не виконані умови договору №14 від 01.01.2015 про надання послуг з водовідведення в частині своєчасної та повної оплати послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.10.2017 порушено провадження по справі №905/2291/17.

20.10.2017 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н б/д про відкладення розгляду справи. Клопотання судом задоволено.

24.10.2017 позивач надав супровідним листом додаткові документи по справі.

09.11.2017 від позивача надійшла уточнена позовна заява б/н б/д, в яких останній просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1433431,72грн., 3% річних у сумі 21288,59грн., пені у сумі 224512,76грн., інфляційні витрати у сумі 104245,55грн.

Суд розглянув дану заяву та врахував наступне.

Відповідно до п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Враховуючи наведене, господарський суд приймає заяву позивача та розглядає її як заяву про зменшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги, як остаточні, а саме про стягнення з відповідача заборгованість 1433431,72грн., 3% річних у сумі 21288,59грн., пені у сумі 224512,76грн., інфляційні витрати у сумі 104245,55грн.

Позивач у судове засідання з'явився, надав пояснення до розрахунку.

Відповідач в судові засіданні не зявився, пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, відповідач належним чином був повідомлений про дати та час розгляду справи шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу. В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення ухвал суду відповідачу.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України та продовжувався на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

01.01.2015 між позивачем, Комунальним підприємством Словянської міської ради «Словміськводоконал» (Підприємство) та відповідачем, Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровлених закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» Дочірнє підприємство «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» (Абонент) підписаний договір про надання послуг по водовідведенню №14 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору підприємство приймає господарсько-побутові відходи та близькі до них по складу стічні води абонента, що надходять на очисні споруди в межах узгоджених обємів та узгодженого помісячного графіку у межах гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а абонент спускає стічні води та своєчасно сплачує послуги підприємства по водовідведенню у відповідності з діючими тарифами, умовами діючого договору тощо.

Згідно п. 2.1 договору підприємство приймає господарсько-побутові відходи та близькі до них за складом стічні води абонента, що знаходяться на очисні споруди протягом усього періоду дії договору в межах обсягу, передбаченого п.1.1, 2.5. договору.

Згідно з п.2.8 договору облік фактичного обєму водовідведення абонента визначається по показанням приладу обліку стоків або при його відсутності, по кількості води, що поступає з комунального водогону або місцевих джерел відповідно по показань водолічільників, згідно п.3.14. Правил використання. Абонент здійснює технічне обслуговування та перевірку приладів обліку стоків. Прилади обліку стоків знаходяться на балансі та обслуговуванню абонента у відповідності з вимогами Правил користування.

Відповідно до п.2.12. договору кількість прийнятих водоканалом стічних вод оформлюється двостороннім актом, завіреним печаткою або штампом, один раз в місяць не пізніше 24 числа поточного місяця. Для складання акту Абонент направляє свого представника. При неявки представника Абонента у вказаний строк або необґрунтованій відмові ним від підпису акту, акт підписується водоканалом на підставі даних обліку води, один екземпляр якого в 3-дений строк направляється Абоненту як підстава для оплати. Для отримання рахунку Абонент направляє свого представника на підприємство не пізніше 25 числа поточного місяця.

Абонент зобовязується щомісячно надавати підприємству данні про обєми води, отриманої зі всіх джерел, при цьому у випадку отримання води від інших підприємств, обєми отриманої води повинні бути підтверджені первинними документами (актами реалізації, рахунками та ін.). У випадку забору води з поверхневих або підземних водозаборів (свердловини, каптажі), вказані водозабори повинні бути обладнанні засобами обліку питної води, опломбованими підприємствами (п.2.18. договору).

Згідно п.3.1. договору надані Підприємством у відповідності з діючим договором послуги по прийманню стоків Абонент оплачує у відповідності до діючого законодавства України. На момент укладення договору тариф на прийом стічних вод становить 3,9834грн. за 1 м. куб. (без НДС). На загальну суму нараховується НДС у розмірі 20% (п.3.2. договору).

Додатковою угодою №1 від 01.07.2015 до договору сторони домовились п.3.2.договору викласти в наступній редакції: "З 01.07.2015 тариф на прийом стічних вод становить 8,24грн. за 1 куб.м (без ПДВ) на загальну суму нараховується ПДВ 20%".

Також, Додатковою угодою №2 від 01.01.2016 до договору сторони домовились п.3.2.договору викласти в наступній редакції: "Тариф на прийом стічних вод становить 8,06грн. за 1 куб.м (без ПДВ) на загальну суму нараховується ПДВ 20%".

У випадку зміни тарифів, Абонент оплачує послуги по діючому договору з дня їх прийняття без додаткових узгоджень (п.3.3. договору).

Відповідно до п.3.5. договору остаточний розрахунок за поточний місяць Абонент здійснює на основі предявленого рахунку за наданні послуги платіжним дорученням з урахуванням подекадної оплати, не пізніше 26 числа поточного місяця.

У випадку оплати Абонентом наданих послуг без вказання періоду, за який здійснюється оплата, Підприємство має право зменшити на вказану суму заборгованість абонента за будь-який період на власний розсуд (п.3.6. договору).

Відповідно до п.9.2. договору, договір набирає чинності досягши згоди за всіма істотними умовами договору і діє з 01.01.2015 по 31.12.2015. Додатковою угодою №2 від 01.01.2016 строк діє договору продовжено до 31.12.2016.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до cт. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. З матеріалів справи вбачається, позивачем за надані відповідачу послуги, які підтверджені актами-рахунками №14-1 від 29.01.2016 на суму 118240,20грн., №14-2 від 29.02.2016 на суму 116924,81грн., №14-3 від 31.03.2016 на суму 131839,03грн., 14-4 від 29.04.2016 на суму 108848,69грн., №14-5 від 31.05.2016 на суму 105734,30грн., №14-6 від 30.06.2016 на суму 141385,30грн., №14-7 від 29.07.2016 на суму 185180,11грн., №14-8 від 31.08.2016 на суму 170372,28грн.,№14-9 від 30.09.2016 на суму 138909,26грн., №14-10 від 31.10.2016 на суму 129246,94грн., №14-11 від 30.11.2016 на суму 104776,78грн., №14-12 від 28.12.2016 на суму 126974,02грн., всього загальна сума 1578431,72грн.

Акти рахунки підписані та скріплені печатками сторін.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлялась відповідачу претензія №1735/08 від 02.08.2016 про стягнення заборгованості у розмірі 1433431,72грн., 3% річних у сумі 43354,34грн, пені у сумі 412512,80грн. Проте відповідь відповідач не надав.

Відповідач частково сплатив вартість послуг отриманих від позивача, станом на момент звернення до суду борг складає 1433431,72грн.

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань відповідно до умов договору про надання послуг №14 від 01.01.2015 в частині надання послуги з водовідведення, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому, за висновками суду, відповідачем в односторонньому порядку було порушено взяті на себе зобовязання за договором в частині оплати за отриманні послуги від позивача.

З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення заборгованості у розмірі 1433431,72грн. є законною та підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 21288,59грн., пені у сумі 224512,76грн. та інфляційні витрати у сумі 104245,55грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до п.5.2. договору за несвоєчасну оплату послуг в строки, передбачені п.п.3.5, 3.6 договору, Абонент виплачує на користь підприємства, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня, та інші штрафні санкції, передбачені діючим законодавством України.

Суд, перевірив розрахунок пені та встановив, що він є арифметично невірним, оскільки, загальна сума пені складає 224596,05грн., проте позивач заявив суму пені у розмірі 224512,76грн.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Так, за розрахунком суду пеня за актом рахунком:

№14-1 від 29.01.2016 (на суму 118240,20грн.) за період з 01.02.2016 по 31.07.2016 склала 23098,84грн.;

№14-2 від 29.02.2016 (на суму 116924,81грн.) за період з 01.03.2016 по 31.08.2016 склала 21835,55грн.;

№14-3 від 31.03.2016 (на суму 131839,03грн.) за період з 01.04.2016 по 30.09.2016 склала 23003,39грн.;

№14-4 від 29.04.2016 (на суму 108848,69грн.) за період з 01.05.2016 по 31.10.2016 склала 17885,69грн. (17968,96 грн. по розрахунку суду);

№14-5 від 31.05.2016 (на суму 105734,30грн.) за період з 01.06.2016 по 30.11.2016 склала 16507,26грн.;

№14-6 від 30.06.2016 (на суму 141385,30грн.) за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 склала 21335,27грн.;

№14-7 від 29.07.2016 (на суму 185180,11грн.) за період з 01.08.2016 по 31.01.2017 склала 27192,04грн. (27192,05 грн. по розрахунку суду);

№14-8 від 31.08.2016 (на суму 170372,28грн.) за період з 01.09.2016 по 28.02.2017 склала 24203,72грн.;

№14-9 від 30.09.2016 (на суму 138909,26грн.) за період з 01.10.2016 по 31.03.2017 склала 19564,60грн. (19564,61грн. по розрахунку суду);

№14-10 від 31.10.2016 (на суму 129246,94грн.) за період з 01.11.2016 по 30.04.2017 склала 17801,89грн.;

№14-11 від 30.11.2016 (на суму 104776,78грн.) за період з 01.12.2016 по 14.12.2016 склала 1122,20грн.; (на суму 89776,78грн.) за період з 15.12.2016 по 28.12.2016 склала 961,54грн.; (на суму 86750,80грн.) за період з 29.12.2016 по 31.05.2017 склала 10000,78грн.

З огляду на вищевикладене, стягненню на користь позивача підлягає сума пені у розмірі 224512,76 грн.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.5.3. договору у разі прострочки виконання абонентом грошових зобовязань, сума боргу нараховується з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 3% річних, згідно з діючим законодавством України.

Суд, перевірив розрахунок 3% річних та встановив, що він є арифметично вірним.

Так, за розрахунком суду 3% річних за актом рахунком:

№14-1 від 29.01.2016 (на суму 118240,20грн.) за період з 01.02.2016 по 31.12.2016 склала 3246,76грн.;

№14-2 від 29.02.2016 (на суму 116924,81грн.) за період з 01.03.2016 по 31.12.2016 склала 2932,70грн.;

№14-3 від 31.03.2016 (на суму 131839,03грн.) за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 склала 2971,78грн.;

№14-4 від 29.04.2016 (на суму 108848,69грн.) за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 склала 2185,90грн.;

№14-5 від 31.05.2016 (на суму 105734,30грн.) за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 склала 1854,68грн.;

№14-6 від 30.06.2016 (на суму 141385,30грн.) за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 склала 2132,37грн.;

№14-7 від 29.07.2016 (на суму 185180,11грн.) за період з 01.08.2016 по 31.12.2016 склала 2322,34грн.;

№14-8 від 31.08.2016 (на суму 170372,28грн.) за період з 01.09.2016 по 31.12.2016 склала 1703,72грн.;

№14-9 від 30.09.2016 (на суму 138909,26грн.) за період з 01.10.2016 по 13.10.2016 склала 1047,51грн.;

№14-10 від 31.10.2016 (на суму 129246,94грн.) за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 склала 646,23грн.;

№14-11 від 30.11.2016 (на суму 104776,78грн.) за період з 01.12.2016 по 14.12.2016 склала 120,24грн.; (на суму 89776,78грн.) за період з 15.12.2016 по 28.12.2016 склала 103,02грн.; (на суму 86750,80грн.) за період з 29.12.2016 по 31.12.2016 склала 21,33грн.

Судом встановлено, що при сумарному підсумку сум 3% річних за вказаними актами-рахунками сума 3% річних складає 21288,58грн., тоді як позивач заявив до стягнення 21288,59грн.

З огляду на вищевикладене, стягненню на користь позивача підлягає сума 3 % річних у розмірі 21288,58грн.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

За здійсненим господарським судом перерахунком інфляції суд визнає його вірним.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляції у сумі 104245,55грн. нарахованих за актом рахунком:

№14-1 від 29.01.2016 (на суму 118240,20грн.) за період з 01.02.2016 по 31.12.2016 у розмірі 13431,16грн.;

№14-2 від 29.02.2016 (на суму 116924,81грн.) за період з 01.03.2016 по 31.12.2016 у розмірі 13804,66грн.;

№14-3 від 31.03.2016 (на суму 131839,03грн.) за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 у розмірі 14106,05грн.;

№14-4 від 29.04.2016 (на суму 108848,69грн.) за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 у розмірі 7571,50грн.;

№14-5 від 31.05.2016 (на суму 105734,30грн.) за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 у розмірі 7241,89грн.;

№14-6 від 30.06.2016 (на суму 141385,30грн.) за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 у розмірі 9986,42грн.;

№14-7 від 29.07.2016 (на суму 185180,11грн.) за період з 01.08.2016 по 31.12.2017 у розмірі 13278,22грн.;

№14-8 від 31.08.2016 (на суму 170372,28грн.) за період з 01.09.2016 по 31.12.2017 у розмірі 12765,85грн.;

№14-9 від 30.09.2016 (на суму 138909,26грн.) за період з 01.10.2016 по 31.12.2017 у розмірі 7768,16грн.;

№14-10 від 31.10.2016 (на суму 129246,94грн.) за період з 01.11.2016 по 31.12.2017 у розмірі 3510,61грн.;

№14-11 від 30.11.2016 (на суму 89776,78грн.) за період з 15.12.2016 по 28.12.2016 у розмірі 781,03грн.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м. Слов'янськ до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР "СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ" Закритого акціонерного товариства ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", м. Слов'янськ про стягнення заборгованості у розмірі 1433431,72грн., 3% річних у сумі 21288,59грн., пені у сумі 224512,76грн., інфляційні витрати у сумі 104245,55грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР "СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ" Закритого акціонерного товариства ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" (84110, Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Пушкінська, 2; ) на користь Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал" (84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Калініна, 9; ) заборгованість у розмірі 1433431,72грн., 3% річних у сумі 21288,58грн., пені у сумі 224512,76грн., інфляційні витрати у сумі 104245,55грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 26752,18грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 05.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано протягом 5 днів. Повний текст рішення підписано 06.12.2017.

Суддя Г.Є. Курило