ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа № 922/4490/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

за участю представників сторін:

стягувача - не з'явився,

боржника - ОСОБА_1 за довіреністю № 007Др-48-1216 від 29.12.2016 р.

ВДВС - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу стягувача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. № 3502 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.11.17 р. у справі № 922/4490/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків

про стягнення 422627,27 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2013 р. у справі № 922/4490/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2014 р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 162114,10 грн., 260513,17 грн. інфляційних втрат та 8452,58 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення, 04.03.2014 р. господарським судом Харківської області виданий відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.03.2014 р. у справі № 922/4490/13 Публічному акціонерному товариству "Харківміськгаз" відмовлено у задоволенні заяви про визнання наказу цього ж суду № 922/4490/13 від 04.03.2014 р. таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.05.2014 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 27.03.2014 р. скасовано; наказ у справі № 922/4490/13 від 04.03.2014 р. про стягнення з ПАТ "Харківміськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 162114,10 грн. - 3% річних, 260513,17 грн. - на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та 8452,58 грн. судового збору визнано таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ПАТ "Харківміськгаз" 609,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови, 20.05.2014 р. господарським судом Харківської області виданий відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2014 р. у даній справі постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.05.2014 р. у справі № 922/4490/13 залишено без змін.

01.09.2017 р. стягувач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду міста Києва із скаргою на дії органу державної виконавчої служби (в порядку ст. 121-2 ГПК України) від 30.08.2017 р. № 14/5-960в у справі господарського суду Харківської області № 922/4490/13 (вх. № 01-20/10799/17), в якій (з урахуванням прийнятої судом заяви про збільшення вимог скарги на дії органу ДВС в порядку ст. 22 ГПК України (вх. № 31224) просить:

1. Визнати незаконною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м Київ територіального управляння юстиції у м. Києві стосовно не закінчення виконавчого провадження ВП № 44516142 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Харківської області від 20.05.14 р. № 922/4490/13;

2. Зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44516142 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Харківської області від 20.05.14 р. № 922/4490/13;

3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.2017 р. в межах виконавчого провадження ВП № 44516142:

- постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 60,90 грн.;

- постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

4. Визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.2017 р., винесену в межах виконавчого провадження ВП № 44516142, про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 60,90 грн.;

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управляння юстиції у м. Києві (далі - Орган ДВС) знаходиться виконавче провадження ВП № 44516142 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 20.05.2014 р. № 922/4490/13 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" 609,00 грн.; зазначене рішення суду виконано шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, за заявою боржника № 26-3490/1.2-17 від 14.04.2017 р., у зв'язку з чим боржником до канцелярії Органу ДВС 24.04.17 р. подано заяву від 24.04.17 р. № 14/5-446В про закінчення виконавчого провадження ВП № 44516142, оскільки рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі. Проте, на момент звернення до суду з зазначеною скаргою, надані відповідачем докази фактичного виконання рішення суду у справі № 922/4490/13 державним виконавцем повністю проігноровано, в порушення вимог ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закінчення виконавчого провадження - не винесено; 08.08.2017 р. державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження винесено постанови про стягнення з відповідача 60,90 грн. виконавчого збору та 351,00 грн. витрат виконавчого провадження, та ін.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (в порядку ст. 121-2 ГПК України) від 30.08.2017 р. № 14/5-960в у справі № 922/4490/13 направлено за підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2017 р. у справі № 922/4490/13(суддя Сальнікова Г.І.) відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби від 30.08.2017 р. (вих. № 14/5-960).

Ухвала мотивована, зокрема, необґрунтованістю скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби, та ін.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з ухвалою господарського суду Харківської області не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо незаконної бездіяльності державного виконавця, яка полягає в незакінчені виконавчого провадженні ВП № 44516142 у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, судом першої інстанції залишені без належної оцінки. При прийнятті рішення не надано оцінки діям органу ДВС, що після отримання доказів фактичного виконання рішення суду державним виконавцем вживаються заходи з примусового стягнення з позивача коштів за зазначеним рішенням суду. Також заявник зазначає, що після фактичного виконання рішення у справі державним виконавцем 08.08.2017 р. винесено: постанову про поновлення вчинення виконавчих дій; постанову про стягнення виконавчого збору; постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. В матеріалах справи містяться належним чином завірена копія постанови державного виконавця від 19.08.17 про арешт коштів позивача на рахунку в АБ «Укргазбанк». Зазначена постанова винесена державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 38095514 на загальну суму 7017828,98 грн., до складу якого також включено виконавче провадження ВП № 44516142 по стягненню з позивача 609,00 грн. згідно з наказом від 20.05.14 р. № 922/4490/13. А отже до складу зазначеного зведеного виконавчого провадження включено зобов'язання позивача, яке вже фактично виконано, проте надані позивачем належні докази його виконання державним виконавцем безпідставно не взяті до уваги. При цьому, 28.08.17 р. державним виконавцем направлено платіжну вимогу від 28.08.17 р. № ДВ/28 для списання коштів з рахунку позивача. Проте зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції. Крім цього, судом не надано оцінки доводам позивача щодо незаконності дій державного виконавця при винесенні в межах виконавчого провадження ВП № 44516142 постанов від 08.08.2017 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 60,90 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 351 грн. Позивач звертає увагу господарського суду Харківської області, що законом України «Про виконавче провадження» визначені підстави, порядок винесення оскаржуваних постанов, а також порядок стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня винесення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, та правомірно встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2013 р. у справі № 922/4490/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2014 р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 162114,10 грн., 260513,17 грн. інфляційних втрат та 8452,58 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, в звязку з чим, на його виконання 04.03.2014 р. господарським судом Харківської області виданий відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

В подальшому, зазначений наказ від 04.03.2014 р. про стягнення з ПАТ "Харківміськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 162114,10 грн. - 3% річних, 260513,17 грн. - на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та 8452,58 грн. судового збору постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.05.2014 р. визнано таким, що не підлягає виконанню.

На виконання постанови, 20.05.2014 р. господарським судом Харківської області виданий відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача, у звязку з невиконанням боржником рішення суду в добровільному порядку, державний виконавець проводив дії з примусового виконання рішення суду, зокрема, прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2014 р., копію якої направлено боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Заявником скарги наголошено, що рішення суду виконано шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, за заявою боржника від 26-3490/1, 2-17 14.04.17, якою боржник повідомив стягувача про припинення ним своїх зобовязань перед відповідачем у сумі 609,00 грн., шляхом часткового зарахування зустрічних зобов'язань останнього перед стягувачем, які виникли в тому числі на підставі рішення суду у справі № 922/4490/13, у звязку з чим заявником на адресу Органу ДВС 24.04.17 р. надіслано заяву від 24.04.17 р. № 14/5-446в про закінчення виконавчого провадження ВП № 44516142 оскільки рішення згідно з виконавчим документом виконано.

В поданій боржником скарзі на дії ДВС заявник зазначає, що на момент звернення до суду з зазначеною скаргою, надані відповідачем докази фактичного виконання рішення суду у справі № 922/4490/13 державним виконавцем повністю проігноровано, в порушення вимог ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закінчення виконавчого провадження - не винесено; 08.08.2017 р. державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження винесено постанови про стягнення з відповідача 60,90 грн. виконавчого збору та 351,00 грн. витрат виконавчого провадження.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу крім іншого виходив з того, що при здійсненні виконавчих дій положення Закону України „Про виконавче провадження не порушувалися та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, в звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятої по справі ухвали.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником, або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно з ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби, та регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконанні перебуває виконавче провадження № 44516142 з виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/4490/13 від 20.05.2014 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" 609,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

27.08.2014 р. згідно зі ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 р. № 606-ХІV) державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а. с. 181), копії яких направлено боржнику для виконання, стягувачу до відома.

24.04.17 р. стягувач звернувся до органу ДВС з заявою від 24.04.17 р. № 14/5-446в, в якій просив закінчити виконавчого провадження ВП № 44516142 оскільки рішення згідно з виконавчим документом виконано.

08.08.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій в межах зазначеного виконавчого провадження та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 60.90 грн. та витрат виконавчого провадження у розмір 351,00 грн.

19.08.17 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 38095514 (т. 2 а. с. 149-160) в межах суми стягнення 7017828,98 грн., до складу якого включено також виконавче провадження ВП № 44516142 на загальну суму стягнення 1020,90 грн. (609,00 грн. боргу за рішенням суду + 60.90 грн. виконавчого збору + 351,00 грн. витрат виконавчого провадження).

Статтею 58 Конституції України, визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як визначено ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Згідно з приписами п. 6, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р., рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (редакція від 21.04.1999 р. № 606-ХІV) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до цього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець зазначає про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У пункті 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2014 р., винесеної державним виконавцем зазначено, що боржник зобов'язаний у семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження оплатити заборгованість на рахунок стягувача, в разі відсутності інформації щодо банківських реквізитів стягувача, кошти слід перерахувати за зазначеними у даній постанові реквізитами. Документ, підтверджуючий оплату боргу обов'язково необхідно надіслати на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

У пункті 3 цієї ж постанови зазначено про те, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (т. 2 а. с. 181).

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до органу ДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження № 44516142 у звязку з тим, що борг в сумі 609,00 грн. погашено згідно з заявою про зарахування однорідних зустрічних вимог від 14.04.2017 р. № 26-3490/1.2-17, проте доказів виконання боржником вимог виконавчого документа, після отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження не надано.

Пунктом 7 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а після набрання чинності цим законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього закону.

Відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ) а саме: у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувана. Також виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 р. № 606-ХІV), 08.08.2017 р. державним виконавцем прийнята постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а саме: витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження, та враховуючи ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 р. № 606-ХІV) за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Але боржник не надав доказів того, що він скористався зазначеним правом та не надав до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві заяви щодо відкладення провадження виконавчого документа по вищезазначеному виконавчому провадженню.

Враховуючи викладене, державним виконавцем не порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», доводи заявника апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки господарського суду Харківської області про відмову в задоволенні скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства, з дотриманням процесуальних норм.

На підставі вищевикладеного, ухвалу господарського суду Харківської області від 02.11.17 р. у справі № 922/4490/13 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в ухвалі господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.11.17 р. у справі № 922/4490/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.