КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Справа№ 25/054-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Лазоренко І.В. (керівник згідно витягу з ЄДР, паспорт серії НН 393685, виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 06.05.1997 р.)

від відповідача 1 - не з'явився

від відповідача 2 - Закрасняна Р.Р. (довіреність б/н від 30.06.2017 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг»

на рішення господарського суду Київської області від 08.09.2017 р.

у справі №25/054-12 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг»)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛД»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхарчокомплекс»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхарчокомплекс» про стягнення солідарно з відповідачів 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 21687,92 грн. 3% річних та 11637,53 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.09.2017 р. провадження у справі в частині вимог ТОВ «УніКредит Лізинг», яке перейменовано у ТОВ «Неос Лізинг» до ТОВ «Аляска ЛД» про стягнення 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 11637,53 грн. інфляційних втрат, 21687,92 грн. 3 % річних припинено. У задоволенні вимог ТОВ «УніКредит Лізинг», яке перейменовано у ТОВ «Неос Лізинг» до ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» про стягнення 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 11637,53 грн. інфляційних втрат, 21687,92 грн. 3 % річних відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Неос Лізинг» було подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимо до відповідача 2 та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги до відповідача 2 задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та прийнято з порушенням норм матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач 1 - ТОВ «Аляска ЛД» ліквідовано та виключено з ЄДР.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.09.2009 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та ТОВ «Аляска ЛД» (Лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 1412L09/00, згідно якого лізингодавець зобов'язався придбати предмет лізингу у власність від продавця (відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, передбачених в договорі фінансового лізингу, зокрема, у Додатку № 1 до договору фінансового лізингу) та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, визначених договором, з урахуванням того, що продавець був обраний лізингоодержувачем.

19.08.2011 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та ТОВ «Аляска ЛД» (Лізингоодержувач) та ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» (Поручитель) укладено договір поруки № 1412L09/00/SUR, згідно якого поручитель зобов'язався протягом 5 днів з дати першої вимоги сплатити лізингодавцю платежі за договором фінансового лізингу загальною сумою в гривневому еквіваленті до 506868,33 дол. США, що на день укладання договору становить 4057480,98 грн.

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання першим відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу № 1412L09/00/SUR від 16.09.2009 р. як лізингоодержувачем та другим відповідачем як поручителем за договором поруки № 1412L09/00/SUR від 19.08.2011 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2015 р. у справі № 910/11251/13, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р. за заявою ТОВ «УніКредит Лізинг» до ТОВ «Аляска ЛД» про банкрутство, затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Аляска ЛД» та повністю визнано вимоги ТОВ «УніКредит Лізинг» до ТОВ «Аляска ЛД», в тому числі за договором фінансового лізингу № 1412L09/00 від 16.09.2009 р.; ліквідовано банкрута - ТОВ «Аляска ЛД», як юридичну особу у зв'язку з банкрутством.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.09.2017 р. ТОВ «Аляска ЛД» є припиненим.

Враховуючи викладене, суд дійшов вірного висновку про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з першого відповідача на користь позивача 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 11637,53 грн. інфляційних втрат та 21687,92 грн. 3 % річних на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Враховуючи що зобов'язання першого відповідача за договором фінансового лізингу № 1412Ю9/00 від 16.09.2009 р. є припиненим у зв'язку з його ліквідацією на підставі ст. 609 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що порука другого відповідача за договором поруки № 1412L09/00/SUR від 19.08.2011 р. є припиненою на підставі ст. 559 ЦК України.

Однак, колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець, в подальшому перейменоване на ТОВ «Неос Лізинг») та ТОВ «Аляска ЛД» (Лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 1412L09/00/SUR від 16.09.2009 р.

На виконання умов договору лізингу, Лізингодавець придбав у обраного Лізингоодержувачем продавця обраний предмет лізингу та передав його у користування Лізингоодержувачу, що підтверджується актами приймання-передачі від 29.10.2009 р., 27.04.2010 р. та фінальними актами приймання-передачі від 04.03.2010 р., 23.07.2010 р., що є доказом належного виконання Лізингодавцем взятих на себе зобов'язань.

У свою чергу, Лізингоодержувач зобов'язаний був сплачувати за користування предметом лізингу лізингові платежі згідно графіку платежів (додаток № 2 до договору лізингу).

Однак Лізингоодержувач не виконував грошові зобов'язання за договором лізингу належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті лізингових платежів за договором лізингу.

Згідно п. 8.2 договору фінансового лізину, у випадку несплати Лізингоодержувачем в належний термін будь-якої суми, яка має бути сплачена за цим договором, лізингоодержувач сплачує лізингодавцеві неустойку з простроченої суми за період з дати настання терміну платежу до дати фактичної оплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Також позивач просить стягнути 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 11637,53 грн. інфляційних втрат та 21687,92 грн. 3 % річних.

У свою чергу, виконання зобов'язань ТОВ «Аляска ЛД» за договором лізингу забезпечено порукою.

Згідно п. 1.1 договору поруки № 1412L09/00/SUR від 16.09.2009 р. Поручитель (ТОВ «Укрхарчопромкомплекс»), як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою всі необхідні платежі за договором фінансового лізингу загальною сумою в гривневому еквіваленті до 506868,33 доларів США, що на день підписання договору становить 4057480,98 грн. та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов договорів фінансового лізингу, в тій же сумі, валюті та в той же самий час, як це визначено в договорах фінансового лізингу.

Згідно п. 1.2 договору поруки, Поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в п. 1.1 договору, якщо йому надіслана Лізингодавцем письмова вимога - протягом 5 робочих днів з дати такої вимоги.

Так, у зв'язку із наявністю боргу по договору лізингу позивачем було направлено ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Вимогу вих. № 827 від 25.04.2012 р., якою повідомлено про те, що станом на 23.04.2012 р. заборгованість ТОВ «Аляска ЛД» по сплаті лізингових платежів становить 972344,25 грн., тому кредитор вимагає від поручителя протягом п'яти днів з дати отримання даної вимоги сплатити вказану суму простроченої заборгованості (а.с. 64 т. 1).

Вказана вимога 26.04.2012 р. була вручена ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» за адресою, вказаною в договорі поруки, що підтверджується декларацією №9659582 служби кур'єрської доставки ТОВ «АСД-Експресс», копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 65 т. 1).

Однак ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» не виконало свої зобов'язання за договором поруки та не сплатило заборгованість ТОВ «Аляска ЛД» за Договором лізингу у вказані в вимозі строки, тому ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» порушив зобов'язання за вказаним договором поруки, а відповідно має нести відповідальність за таке порушення, у зв'язку з чим в травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається у цій справі, про стягнення солідарно з боржника та поручителя (ТОВ «Укрхарчопромкомплекс») боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат в сумі 1059922,23 грн.

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2015 р. у справі № 910/11251/13 ліквідовано ТОВ «Аляска ЛД» у зв'язку з визнанням його банкрутом, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Отже, припинення одного солідарного боржника не припиняє обов'язку іншого з двох солідарних боржників виконати зобов'язання у повному обсязі, адже обов'язок ліквідованої юридичної особи в повній мірі покладається Цивільним кодексом України на поручителя на підставі договору поруки.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи договір поруки, поручитель приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником, у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Аналіз вищенаведених правових норм (ст.ст. 526. 554, 599 ЦК України) дає підстави для висновку про те. що сам факт ліквідації боржника за договором лізингу з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення поруки, яка надана для забезпечення виконання договору лізингу боржником.

У справі, що розглядається, право на стягнення заборгованості з поручителя шляхом пред'явлення йому письмової вимоги, яка була ним отримана, та шляхом звернення до суду з позовом про стягнення відповідної заборгованості з поручителя було реалізоване кредитором до ліквідації боржника.

Звернувшись до суду з позовом про стягнення з боржника та поручителя заборгованості, позивач як кредитор реалізував своє право отримати задоволення своїх грошових вимог за рахунок особи, яка видала забезпечення, - поручителя.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника (постанова Верховного Суду України від 29 березня 2017 р. у справі № 6-2013цс16).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 р. у справі № 3-107гс11.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» 972344,19 грн. основного боргу, 54252,59 грн. неустойки, 21687,92 грн. 3% річних та 11637,53 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Київської області від 08.09.2017 р. у справі №25/054-12 підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача 2.

За змістом ст. 49 ГПК України, судовий збір відшкодовується стороні на користь якої відбулось рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» задовольнити.

Рішення господарського суду Київської області від 08.09.2017 р. у справі № 25/054-12 скасувати частково та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Провадження у справі в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг», яке перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛД» припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхарчопромкомплекс» (08623, Київська область, Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 49-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 25-Б, ) 972344 (дев'ятсот сімдесят дві тисячі триста сорок чотири) грн. 19 коп. основного боргу, 54252 (п'ятидесят чотири тисячі двісті п'ятидесят дві) грн. 59 коп. неустойки, 11637 (одинадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 53 коп. інфляційних втрат, 21687 (двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят сім) грн. 92 коп. 3 % річних, 21200 (двадцять одну тисячу двісті) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 23318 (двадцять три тисячі триста вісімнадцять) грн. 30 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Київської області.

Справу №25/054-12 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець