ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Справа № 5023/1935/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" ОСОБА_1 (дов. № 14-75 від 14.04.17 р.);

КП "Харківські теплові мережі"- ОСОБА_2 (дов. № 38-4055/391 від 27.10.10 р.);

Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - ОСОБА_3 (довіреність №117 від 29.12.2016 року),

розглянувши апеляційну скаргу стягувача (вх.№3238Х/3-38) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року у справі №5023/1935/11, винесену за результатами розгляду скарги ПАТ НАК Нафтогаз України на дії Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", сел. Подвірки

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення 6673213,52 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року у справі №5023/1935/11 (суддя Погорелова О.В.) у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби відмовлено.

Стягувач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та задовольнити скаргу стягувача.

В апеляційній скарзі стягувач зазначає, що частина 4 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальною стосовно пункту 10 частини 1 вказаної статті, тобто уточнює, що зупинення вчинення виконавчих дій відбувається виключно в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Стягувач вказує, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області у справі №5023/1935/11 виникла у звязку з несвоєчасністю розрахунків останнього за теплову енергію, а не спожитий природний газ, що не враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що стягувачем у даній справі є НАК «Нафтогаз України», а боржником теплопостачальне підприємство КП «Харківські теплові мережі», що включено до Реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, у звязку з чим виконавче провадження підлягає зупиненню на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Просить ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року у даній справі залишити без змін, апеляційну скаргу стягувача без задоволення.

Державний виконавець відзив на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні 23.11.2017 року представник Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу стягувача без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників стягувача, боржника, Державної виконавчої служби, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», звернувся до суду із позовом до КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості в розмірі 6673213,52 грн. (з яких: інфляційні втрати 5426252,50 грн. та 1246961,02 грн. - 3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань зі сплати поставленої теплової енергії за договором купівлі-продажу теплової енергії №578 від 27.12.2006 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.2011 у справі №5023/1935/11 позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" 1246961,02 грн. 3 % річних, 5426252,50 грн. інфляційних, 25500 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу (а.с.55-56 т.1).

На виконання вказаного рішення, 06.06.2011 року господарським судом Харківської області видано відповідний наказ (а.с.61 т.1).

22.07.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №27777843 з виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/1935/11 від 06.06.2011 року про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» на користь ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» 1246961,02 грн. 3 % річних, 5426252,50 грн. інфляційних, 25500 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу (а.с.203 т.1).

27.01.2014 року ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» звернулось до господарського суду Харківської області із заявою №01-14/138 про заміну сторони її правонаступником ПАТ НАК «Нафтогаз України» (а.с.64 т.1).

Заява обгрунтована тим, 27.12.2013 року між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» укладено угоду про відступлення права вимоги, в тому числі за договором №578 від 27.12.2006 року, до якого увійшла заборгованість, що підлягає стягненню відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі №5023/1935/11.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2014 було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" про заміну сторони правонаступником (а.с.145 т.1).

Замінено сторону - стягувача (Публічне акціонерне товариство Харківська ТЕЦ-5, , адреса реєстрації: 62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки) на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, б. 6) у виконавчому провадженні від 22.07.2011 № 27777843 по примусовому виконанню наказу господарського суду Харківської області від 06.06.2011 по справі № 5023/1935/11.

Постановою державного виконавця від 17.03.2014 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №27777843 ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» на ПАТ НАК «Нафтогаз України» (а.с.215 зворот т.1).

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" станом на 19.06.2017 року включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, що підтверджується повідомленням директора Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с. 198).

14.07.2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №5023/1935/11, виданого 06.06.2011 року господарським судом Харківської області (а.с.220 т.1).

У вказаній постанові державний виконавець вказав, що боржник - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" перебуває у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» , у звязку з чим виконавче провадження підлягає зупиненню на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

10.08.2017 року до господарського суду Харківської області надійшла скарга стягувача №14/5-8103 на дії органу Державної виконавчої служби, в якій стягувач просив суд: визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №27777843 та визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 27777843, яку було винесено 14.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.161 т.1).

В обгрунтування скарги стягувач зазначає, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області у справі №5023/1935/11 виникла у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію, а не за спожитий природний газ, а отже, з урахуванням приписів ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження.

Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у відзиві на скаргу зазначив, що виконавче провадження правомірно зупинено на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем у даній справі є ПАТ НАК «Нафтогаз України», а боржником підприємство, що транспортує та постачає теплову енергію КП «Харківські теплові мережі», що є необхідними умовами для зупинення провадження на підставі наведеної правової норми.

Відповідач у відзиві на скаргу вказав, що з урахуванням положень п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження є законними та правомірними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року у справі №5023/1935/11 (суддя Погорелова О.В.) у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби відмовлено.

Вказана ухвала обгрунтована тим, що виходячи з положень ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення виконавчих проваджень відносно підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється не тільки у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.16 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води, а також і по іншим виконавчим провадженням, де стягувачами є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", безвідносно до того, за що саме виникла заборгованість (постачання, газу, теплової чи електричної енергії).

Як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, стягувачем за наказом №5023/1935/11 від 06.06.2011, з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 04.03.2014 по справі №5023/1935/11 про заміну сторони у виконавчому провадженні, є Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; боржником є - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови від 14.07.2017 ВП №27777843 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 06.06.2011 у справі №5023/1935/11 з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів враховує наступне.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-УІІІ від 03.11.2016р., яким внесені наступні зміни до Закону України "Про виконавче провадження".

Так, ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10, відповідно до якого, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)

Згідно ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Таким чином, ч.4 ст.34 окреслила межі застосування п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані зміни до Закону України «Про виконавче провадження» внесені з метою виконання завдань та досягнення цілей, якими обумовлено прийняття Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі Закон №1730-VIII).

Відповідно до статті 2 Закону України №1730-VIII, дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Згідно статті 1 Закону №1730-VIII, спожиті енергоносії- спожиті природний газ, електрична енергія.

В абзаці 5, 8 частини 1 статті 1 Закону №1730-VIII, заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України".

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є деталізуючою нормою щодо застосування пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, для прийняття рішення про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен встановити наступні обставини:

- чи є стягувачами у виконавчому провадженні НАК "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз" (саме як постачальники газу) …, а боржником - підприємство, що виробляє теплову енергію, транспортує та постачає теплову енергію, надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води…?

- чи включено боржника до відповідного реєстру підприємств, що використовують природний газ для виробництва теплової енергії?

- чи стягується за рішенням суду заборгованість такого боржника за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ) перед постачальником такого природного газу?

Як свідчать матеріали справи, у виконавчому провадженні №27777843 з виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/1935/11 від 06.06.2011 року ПАТ НАК «Нафтогаз України» набуло статусу стягувача тільки у 2017 році, в результаті цивільно-правової угоди (договору про відступлення права вимоги №14/6334/13 від 27.12.2013 року, укладеного з ПАТ «Харківська ТЕЦ-5»).

Так, між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» на стадії виконавчого провадження укладено договір про відступлення права вимоги №14/6334/13 від 27.12.2013 року.

Згідно п.1.1 вказаного договору, ПАТ НАК «Нафтогаз України» прийняв від ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» право вимоги до КП «Харківські теплові мережі» за договором купівлі-продажу теплової енергії №578 від 27.12.2006 року, в тому числі заборгованість, що підлягає стягненню відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі №5023/1935/11.

У звязку із викладеними обставинами, ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2014 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» на ПАТ НАК «Нафтогаз України».

Таким чином, між стягувачем і боржником у даній справі не існували правовідносини з постачання природного газу, боржник одержував від ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» вже вироблену нею теплову енергію, а субєктний склад сторін даної справи змінився вже в процесі виконання судового рішення.

Отже, боржник не був споживачем газу з метою виробництва теплової енергії.

Стягувач ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не поставляв боржнику для цієї мети газ (як це передбачено ч.1 ст.1 Закону №1730-VIII, а також ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судова колегія також приймає до уваги, що предметом позову у справі №922/1935/11 за позовом ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» до КП «Харківські теплові мережі» є стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію за договором від №578 від 27.12.2006 року (а саме: 3% річних та інфляційних втрат).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, теплова енергія це теплова енергія, яка реалізується за даним договором покупцю (КП «Харківські теплові мережі» для його споживачів і вироблена на потужностях ВАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Згідно п. 2.1 договору №578 від 27.12.2006 року, продавець (ВАТ "Харківська ТЕЦ-5") зобовязується передати у власність покупцю (КП "Харківські теплові мережі") в 2007 році теплову енергію, а покупець зобовязується прийняти та оплатити теплову енергію на умовах цього договору.

Таким чином, позивач у даній справі ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» поставляв відповідачу теплову енергію, а не природний газ.

Заборгованість, яка стягується за рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у даній справі виникла саме у звязку із несвоєчасними розрахунками відповідача за поставлену теплову енергію за договором від №578 від 27.12.2006 року.

Доказів, які б підтверджували виникнення у КП «Харківські теплові мережі» заборгованості перед ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» за природний газ, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі №5023/1935/11 виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії №578 від 27.12.2006 року.

ПАТ НАК «Нафтогаз України» є стягувачем у виконавчому провадженні лише за наслідками уступки права вимоги йому від ПАТ «Харківська ТЕЦ-5».

За таких обставин, відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження №27777843 на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця від 14.07.2017 року, державним виконавцем було в цілому зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/1935/11, за яким з боржника підлягає стягненню, окрім 3% річних та інфляційних втрат, також 25500 грн. витрат зі сплати державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За приписами ч.4 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу зупиняється лише в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ).

Положеннями зазначеної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження в частині примусового стягнення з боржника державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Державний виконавець та відповідач зазначають про те, що у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчих дій здійснюється не тільки за виконавчими провадженнями про стягнення заборгованості за природний газ, а й за іншими виконавчими провадженнями, де стягувачами є ПАТ «НАК «Нафтогаз України», ДК «Газ України», ПАТ «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами, оскільки для зупинення виконавчого провадження з підстав, встановлених пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно встановити не лише відповідний субєктний склад сторін виконавчого провадження, але й підстави виникнення заборгованості.

Крім того, орган Державної виконавчої служби був обізнаний, що ПАТ НАК «Нафтогаз України» став стягувачем на стадії виконавчого провадження, в результаті уступки йому права вимоги позивачем, а не за результатами його діяльності як постачальника природного газу.

Як розяснено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України": «За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє».

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про задоволення скарги НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця, визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №27777843 та визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 року у виконавчому провадженні №27777843.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим апеляційна скарга ПАТ НАК «Нафтогаз України» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Сумської області від 02.10.2017 року у справі №5023/1935/11 скасуванню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 49, 99, 101, пунктом 2 статтею 103, п.4 ч.1 ст.104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 02.10.2017 року у справі №5023/1935/11 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №14/5-81ОВ від 07.08.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №27777843.

Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14.07.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій року у виконавчому провадженні №27777843.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Б.хмельницького, 6, ) 1600 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 28.11.2017 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н.В.