РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017Справа №910/18586/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріліон-Компані»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України»

Про стягнення 1 498 653,92 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Ковальчук Н.В.

Від відповідача: Гомза В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріліон-Компані» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (далі - відповідач) про стягнення 1 498 653,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.17. порушено провадження у справі № 910/18586/17 та призначено її до розгляду на 16.11.17.

В судовому засіданні 16.11.17. було оголошено перерву до 30.11.17.

В судовому засіданні 30.11.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 30.11.17. в усній формі визнав позовні вимоги.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/18586/17.

В судовому засіданні 30.11.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.14. між позивачем (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) було укладено Договір оренди № 01-07/14ОЧ (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар прийняти у строкове оплатне користування (оренду) об'єкт рухомого майна (далі - Приміщення), розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Хотинська, буд. 43, загальною площею 10 649,6 в.м., який являє собою: приблоковану, конструктивно відокремлену нежитлову багатофункціональну будівлю, що складається з об'єднаних функціонально та просторово різновисоких добудов: торговельно-виробнича зона з допоміжними приміщеннями (основна споруда літ. А-Х, стіни пінобетон з добудовою літ А-ІХ, стіни - сандвіч) та складська зона (добудова літ. А-ХІ, стіни пінобетон та сандвіч).

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 11.4 з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 Договору строк оренди за цим Договором становить 1 090 (одна тисяча дев'яносто) календарних днів. Строк оренди починає спливати з дня підписання Сторонами Акту приймання-передачі Приміщення і закінчується в останній день строку.

Додатковою угодою від 20.07.17. до Договору сторони погодили, що строк Договору встановлюється з дня підписання акту приймання-передачі Приміщення по 01.09.17. (включно).

Орендодавець зобов'язаний передати Приміщення в оренду Орендарю не пізніше « 01» серпня 2014 року. Приміщення передаються Орендарю на підставі Акту приймання-передачі, який підписується Сторонами. В разі, якщо протягом строку оренди, Сторонами буде досягнуто згоди про збільшення площі Приміщення, додаткові площі передаються на підставі окремих Актів приймання-передачі (п. 2.1 Договору).

Актом приймання-передачі від 01.08.14. Приміщення було передано Орендареві Орендодавцем в оренду на підставі Договору.

Актом приймання-передачі від 01.10.14. Орендар прийняв від Орендодавця в оренда за Договором додатково частину Приміщення загальною площею 1 632,00 кв.м, внаслідок чого загальна площа орендованого Приміщення склала 12 281,60 кв.м.

По закінченні строку оренди Орендар повертає Приміщення Орендодавцеві на підставі Акту повернення Приміщення. В разі, якщо протягом строку оренди, Сторонами буде досягнуто згоди про зменшення площі Приміщень, частина Приміщень повертається Орендодавцеві на підставі окремого Акту повернення (п. 2.2 Договору).

У зв'язку із закінченням строку дії Договору, актом приймання-передачі від 01.09.17. Орендар повернув, а орендодавець прийняв з оренди за Договором орендовані Приміщення.

Відповідно до п. 4.1 Договору за кожен місяць користування Приміщенням Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, розмір якої обчислюється за наступною формулою:

Орендна Плата = Індекс К1 х Площа Приміщень х Орендна ставка + ПДВ, де:

1) Індекс К1 - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення Рахунку, а в його відсутність - на 15 число місяця, за який здійснюється оплата, до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на день укладення цього Договору. Індекс К1 застосовується лише у випадках коли він більший одиниці;

2) Площа Приміщення - площа Приміщення, вказана у п. 1.1. цього Договору;

3) Орендна ставка за цим Договором складає: 57,69 грн. (п'ятдесят сім*) гривень 69 копійок за 1 (один) кв.м.;

4) ПДВ - встановлений законом розмір податку на додану вартість.

Згідно з п. 4.3 Договору орендна плата оплачується на підставі рахунків, які Орендодавець направляє Орендареві. Отриманий Орендарем рахунок має бути оплачений останнім протягом 5 (п'яти) банківських днів від дати його отримання. В будь-якому разі Орендар повинен здійснити оплату не пізніше 25 числа місяця, у якому здійснюється оренда Приміщень. Оплата орендної плати здійснюється шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок Орендодавця, вказаний нижче у цьому Договорі, або на інший рахунок Орендодавця, про який він письмово повідомить Орендаря (п. 4.4 Договору).

Приписами п. 4.5 Договору сторони встановили, що Орендар зобов'язаний щомісячно компенсувати Орендодавцеві витрати на оплату електроенергії та послуг з водопостачання та водовідведення, газопостачання, спожитих у Приміщеннях, виходячи з показників приладів обліку та цін, за якими Орендодавець придбаває електроенергію та вказані послуги у підприємств-постачальників.

У положенням п. 4.6 Договору закріплено, що Орендар зобов'язаний щомісячно, не пізніше 10-го число місяця, наступного за оплачуваним, відшкодовувати Орендодавцеві витрати на утримання електромереж, які розраховуються по наступній формулі:

С = Т х К х 0,05, де

С - сума витрат Орендодавця (включаючи ПДВ) на утримання електромереж за календарний місяць, що підлягає відшкодуванню Орендарем;

Т - вартість однієї кВт/год електроенергії, по якій енергопостачальна компанія поставляє електроенергію комплексу впродовж періоду, за який здійснюється розрахунок;

К - кількість кВт/год електроенергії, спожита в Приміщеннях за оплачуваний місяць.

Позивач вказує на те, що у відповідача наявна заборгованість за Договором за період з червня 2017 року по серпень 2017 року включно на суму 1 498 653,92 грн., що і зумовило звернення Орендодавця з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

За своє правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до підписаних сторонами та скріплених їх печатками актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 1 498 653,92 грн.: 294 758,40 грн. за актом № ОУ-0000031 від 30.06.17. за оренду Приміщення; 294 758,40 грн. за актом № ОУ-0000037 від 30.07.17. за оренду Приміщення; 648 460,45 грн. за актом № ОУ-0000045 від 16.08.17. за активну електроенергію; 152 133,37 грн. за актом № ОУ-0000043 від 16.05.17. за оренду Приміщення з 01 по 16.08.17.; 108 543,30 грн. за актом № ОУ-0000060 від 01.09.17. за оренду Приміщення з 16.08.17. по 01.09.17.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням умов Договору строк оплати за спірним періодом є таким, що настав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач вказані грошові кошти позивачу не сплатив, чим порушив умови Договору, а тому грошові кошти в розмірі 1 498 653,92 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (03069, м. Київ, вул. Гайова, б. 19; ідентифікаційний код 39143745) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріліон-Компані» (04073, м. Київ, вул. Скляренка, б. 17 літера Б; ідентифікаційний код 33544735) 1 498 653 (один мільйон чотириста дев'яносто вісім тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 92 коп. - основного боргу та 22 479 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 81 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.17.

Суддя Т.М. Ващенко