ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 922/3598/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВК", м. Харків
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про скасування рішення
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.10.2017р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 35 від 25.10.2017р., ОСОБА_3, довіреність № 28 від 01.08.2017р.

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АВК" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про скасування рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 106-р/к у справі № 2/12-42-17 від 17.08.2017р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2017р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.11.2017р. об 11:20 год.

У судовому засіданні 07.11.2017р. було оголошено перерву до 23.11.2017р.

За усним клопотанням відповідача від 23.11.2017р. судом відповідно до положень ч. 6 ст. 81-1 ГПК України здійснено фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер СІСХ-10497.

Представник позивача в судовому засіданні 23.11.2017р. позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненях від 23.11.2017р.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2017р. та у відзиві на позовну заяву (арк. 33-34) просить в позові відмовити. Свої заперечення на позов обгрунтовує тим, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, що стало підставою для винесення оскаржуваного рішення, яке прийнято з повним з'ясуванням обставин, які мали значення для справи, висновки якого є обґрунтованими та правомірними.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Статтею 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подання другого відділу досліджень і розслідувань №285 від 13.07.2017р. про попередні висновки у справі №2/12-42-17, розпочатої за ознаками вчинення ТОВ "АВК" порушення законодавства про захист економічної конкуренції та матеріали справи №2/12-42-17, було винесено рішення № 106-р/к у справі № 2/12-42-17 від 17.08.2017р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі Рішення №106-р/к).

Пунктом 1 резолютивної частини Рішення № 106-р/к визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АВК" (ідентифікаційний код 32566103), не подавши інформацію, передбачену вимогою голови територіального відділення від 27.03.2017р. за № 02-26/2-948, у встановлений строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення № 106-р/к за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідачем накладено на позивача штраф у розмірі 13600 грн.

Позивач просить скасувати Рішення №106-р/к. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що викладені у Рішенні №106-р/к висновки щодо наявності умисного порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 України "Про захист економічної конкуренції", є недоведеними і такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач вважає, що він з поважних та об'єктивних причин не надав у встановлений строк інформацію, передбачену вимогою № 02-26/2-948 від 27.03.2017р., у зв'язку з перебуванням керівника ТОВ "АВК" (позивача у справі) у відпустках з 30.03.2017р. по 07.05.2017 р. При цьому позивач вважає, що незважаючи на те, що ним з поважних та об'єктивних причин пропущено строк для надання відповіді на зазначену вимогу, відділення мало змогу отримати запитувану інформацію та документи із офіційного веб-порталу за посиланням https://prozorro.gov.uа.

Проаналізувавши вищенаведені доводи позивача, суд вважає їх хибними і такими, що суперечать приписам чинного законодавства та спростовуються наявними у справі матеріалами, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" №15 від 26.12.2011р. зазначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 2 ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, між іншим, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (пункт 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інш. документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу субєктам господарювання.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Отже, виходячи зі змісту статей 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

В силу ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У даному випадку Рішення № 106-р/к отримано позивачем 22.08.2017р., що підтверджується витягом з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" та повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. 21, 64).

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2017р. на адресу позивача була направлена рекомендованим листом № 078 (арк. 20-22) вимога в.о. голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.03.2017р. №02-26/2-948 (арк. 16-18), в якій було запропоновано в 14-денний строк з дня отримання цієї вимоги надати до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення) інформацію на предмет наявності або відсутності в діях ТОВ "ПКФ ЕЛРОН" та ТОВ "АВК" ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів під час проведення ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії ГУ "Полтавагазвидобування" процедур закупівлі "код 27.12.3" за допомогою електронних закупівель "Prozzoro", ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2016-11-24-001282-а у грудні 2016 року.

Окрім того, у вимозі було зазначено, що відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо надання інформації є обов'язковими для виконання у визначені ним строки. Відповідно до ст. 22-1 цього ж Закону суб'єкти господарювання зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені головою територіального відділення строки, подання недостовірної інформації територіальному відділенню тягне за собою відповідальність згідно зі статтями 50, 52 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (арк. 18).

Зазначену вимогу було отримано уповноваженим представником позивача ОСОБА_4 29.03.2017р., що підтверджується листом Харківської дирекції ПАТ "Укрпошта" вих.№1-20/363 від 02.06.2017р. (арк. 47-48). Таким чином, інформацію, передбачену вимогою, позивач повинен був надати відповідачу в строк до 12.04.2017р. включно.

Позивач не звертався до Відділення з клопотанням про подовження строку надання інформації, передбаченої вимогою від 27.03.2017р. №02-26/2-948 , що підтверджено представником позивача в судовому засіданні 07.11.2017р.

Інформацію, передбачену вимогою від 27.03.2017р. №02-26/2-948, позивач надав Відділенню лише 19.05.2017р., що підтверджується листом від 19.05.2017р. вих.№19/05/17-1 (вх.№1515 від 19.05.2017р.), тобто з простроченням в 37 днів (арк. 39-40).

На вимогу відділення №02-26/2-1779 від 09.06.2017р. (арк. 20) щодо причин неподання позивачем інформації на вимогу від 27.03.2017р. №02-26/2-948 у встановлений головою відділення строк, позивач у листі від 30.06.2017р. вих.№ 30/06/17-1 (вх.№1914 від 30.06.2017р.) повідомив, що інформацію було надано з простроченням строку, у зв'язку з перебуванням керівника ТОВ "АВК" (позивача у даній справі) у відпустках з 30.03.2017р. по 07.05.2017р. (арк. 51).

Таким чином, позивач, не надавши інформацію, передбачену вимогою від 27.03.2017р. № 02-26/2-948, у встановлений головою відділення строк, не дотримався норм статей 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Доводи позивача про те, що позивач з поважних та об'єктивних причин не надав у встановлений строк інформацію, витребувану вимогою № 02-26/2-948 від 27.03.2017р., у зв'язку з перебуванням керівника ТОВ "АВК" (позивача у справі) у відпустках з 30.03.2017р. по 07.05.2017 р., суд вважає необгрунтованими з огляду наступне.

По-перше, перебування керівника позивача у відпустках, тобто відсутність на роботі певних посадових осіб на час розгляду вимог, не визначається законодавством як підстава для звільнення суб'єкта господарювання від виконання відповідного обов'язку, а отже не може бути підставою для скасування оспорюваного Рішення № 106-р/к.

Аналогічна правова позиції викладена в постанові Вищого господарського суду України від 06.10.2015р. у справі № 910/7796/15.

По-друге, як встановлено судом, вимога від 27.03.2017р. №02-26/2-948 була отримана позивачем 29.03.2017р., а щорічна основна відпустка була надана директору ТОВ "АВК" ОСОБА_5 згідно наказу №682-к від 30.03.2017р. з 30.03.2017р. (арк. 52).

Суд вважає, що директор ТОВ "АВК" ОСОБА_5, підписуючи 30.03.2017р. наказ про свою відпустку саме з 30.05.2017р., тобто на наступний день після офіційного отримання ТОВ "АВК" вимоги про надання інформації в певні строки, які зазначені у ній та обов'язковість дотримання яких визачена діючим законодавством, мав усвідомлювати наслідки ненадання запитуваної інформації у зазначений у вимозі строк. Крім того, директор ТОВ "АВК" ОСОБА_5 не був позбавлений можливості звернутись до відповідача з клопотанням про продовження строку надання інформації, або вирішити питання щодо перенесення дати відпустки .

По-третє, позивач не звертався до відділення з клопотанням щодо подовження строку надання інформації, передбаченої вимогою від 27.03.2017р. № 02-26/2-948. Матеріали справи таких доказів не містять і позивачем суду надані не були.

По-четверте, директор ТОВ "АВК" ОСОБА_5 згідно наказу №688-к від 23.04.2017р. (арк. 53) вийшов з відпустки 07.05.2017р., а відповідь на вимогу від 27.03.2017р. №02-26/2-948 була направлена Відділенню листом від 19.05.2017р. вих.№19/05/17-1 (вх.№1515) від 19.05.2017р., тобто майже через два тижні після виходу з відпустки. І навіть в цей період позивач не звертався до відповідача з клопотання про продовженя строку надання інформації.

Окрім того, доводи позивача про те, що відділення мало змогу отримати запитувану інформацію та документи із офіційного веб-порталу за посиланням https://prozorro.gov.uа, суд вважає також необгрунтованими, оскільки виходячи із положень вищезазначених норм чинного законодавства, а також встановлених судом фактичних обставин справи, відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребовувати у позивача відповідну інформацію, а позивач, у свою чергу, зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

При цьому представники відповідача під час розгляду даної справи, а також у відзиві на позов зазначили, що для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, відділенню необхідно було отримати інформацію саме від позивача.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голову територіального відділення Антимонопольного комітету України наділено повноваженнями вимагати, зокрема, від субєктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету від 23.02.2001 № 32-р.

Відсутність законодавчих обмежень щодо підстав витребування Відділенням необхідної йому інформації підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в його постанові від 14.08.2012 зі справи № 08/03/26/64/2011 та інших.

При цьому закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

З іншого боку, законодавством України не передбачено і якоїсь спеціальної форми, а так само і порядку надсилання відповіді на запит про надання інформації. Отже, така інформація може надаватися в будь-якій не забороненій законом формі та спосіб, з огляду, водночас, на те, що заперечення органом Антимонопольного комітету України подання суб'єктом господарювання інформації потребує подання останнім належних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно належного виконання обов'язку з надання витребуваної інформації.

Такі правові позиції викладено і в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Отже, Відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у Товариства інформацію для здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктами господарювання , передбаченого пунктом 4 частини друої ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

Відповідно до пункту 13 статті 50 Закону № 2210 неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч. 1 ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищевикладені обставини та положення закону, суд дійшов висновку, що рішення № 106-р/к у справі № 2/12-42-17 від 17.08.2017 р. було прийнято адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з повним з'ясуванням обставин, які мали значення для справи, а висновки, викладені в зазначеному рішенні, є обґрунтованими та правомірними.

За таких обставин, підстави для визнання незаконним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 106-р/к у справі № 2/12-42-17 від 17.08.2017р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" відсутні, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 59, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. ст. 3, 6, 7, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. ст. 1, 12, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 27.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_6

922/3598/17