ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року Справа № 904/7612/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) ОСОБА_1,

суддів Подобєда І.М, ОСОБА_2,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3- адвокат, посвідчення № 0859 від 28.04.2017 р. та договір про надання правової допомоги № 10-07/17В від 10.07.2017 р., ОСОБА_4- директор, протокол загальних зборів учасників товариства № 2 від 02.12.2013 р.,

від відповідача: ОСОБА_5- представник, довіреність № 12 від 17.08.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАС ГРУП" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017р. у справі №904/7612/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ", м.Кривий Ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАС ГРУП", м.Кривий РІг

про стягнення 152 593 грн. 97 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017р. у справі №904/7612/17 (суддя Манько Г.В.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Віктранском", з урахуванням заяви від 14.07.2017р., задоволено частково, з ОСОБА_6" на користь позивача стягнуто 120000грн. заборгованості, 2651грн.45коп. трьох процентів річних, 13056грн.11коп. інфляційних втрат, 16632грн. 92 коп. пені та 3992 грн. витрат на оплату послуг адвоката, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо порушення відповідачем зобов"язань за договором №0510/15 від 05.10.2015р. в частині своєчасного повернення безвідсоткової фінансової допомоги;

- при відмові в задоволенні позовних вимог господарський суд зазначав, що позивачем безпідставно збільшено розмір пред"явлених до стягнення сум пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- у поданій скарзі йдеться про відмову господарським судом в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи і це унеможливило надання будь-яких пояснень з приводу даного спору, 22.08.2017р. представником відповідача було надано клопотання про необхідність ознайомлення з матеріалами справи з огляду на неотримання товариством первісної позовної заяви від позивача, що дасть можливість надати пояснення по предмету спору, про проведення 27.09.2017р. директором товариства зустрічі з колишнім директором ОСОБА_7 з приводу взаємовідносин з позивачем за вказаним вище договором, про пояснення ОСОБА_7 відносно того, що ніякого договору на предмет повертальної фінансової допомоги з позивачем він не укладав і не підписував, у графі "позичальник" стоїть підпис невідомої особи, про те, що у зв"язку з хворобою представник відповідача не міг взяти участь у розгляді справи в суді першої інстанції та подати пояснення з приводу укладення договору, які стали відомі лише після зустрічі з колишнім директором, а також про те, що підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення відповідача на укладення такого договору є підставою для визнання договору недійсним згідно з ст.ст.203, 2015 Цивільного кодексу України;

- скаржником заявлено клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи з метою з"ясування питання щодо ідентифікації виконавця підпису від імені директора ОСОБА_6" ОСОБА_7;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що факт підписання спірного договору сторонньою, не уповноваженою особою не містить належного документального обґрунтування, зміст договору не суперечить чинному законодавству, особи, які його вчинили мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а сторони своїми діями підтвердили виконання умов договору і те, що вказаний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків;

- позивач проти клопотання скаржника про призначення по справі почеркознавчої експертизи заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2015р. ТОВ"Віктранском" (кредитором) та ОСОБА_6" (позичальником) укладено договір №0510/15, на підставі якого кредитор зобов"язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу, а позичальник використати її за призначенням і повернути фінансову допомогу у визначений договором строк.

Згідно з п.1.2 договору безвідсоткова фінансова допомога це сума грошових коштів у національній валюті України, надана у користування на визначений строк відповідно з цим договором.

В п.п.3.1, 3.2 договору сторонами узгоджено, що розмір безвідсоткової фінансової допомоги складає 120000грн.. Передача грошових коштів здійснюється повністю (або частково) безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок позичальника.

Відповідно до п.4.1 договору позивач зобов"язується повернути безвідсоткову фінансову допомогу у строк до 29.10.2016р..

Згідно з п.4.4 договору за несвоєчасне повернення фінансової допомоги позичальник сплачує на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно повернутих коштів за кожен день прострочення, а також несе відповідальність у вигляді сплати трьох процентів річних та інфляційних збитків.

Зі сторони позичальника договір підписано особою, яка визначена як директор товариства ОСОБА_7, підпис якої скріплено печаткою товариства.

Виходячи з умов договору, позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 120000грн., які складають безвідсоткову фінансову допомогу, що підтверджується представленим в матеріалах справи платіжним дорученням №11 від 05.10.2015р..

Факт отримання вказаної суми грошових коштів відповідачем не спростовується.

Відповідач порушив умови договору. В установлені строки отриману фінансову допомогу не повернув.

У зв"язку з неповерненням фінансової допомоги позивач нарахував пеню в сумі 16740грн.82грн. за період з 30.10.2016 29.04.2017р.р., втрати від інфляції в сумі 13200грн. за листопад 2016 липень 2017р.р. та три проценти річних в сумі 2653грн.15коп. за період 30.10.2016- 25.07.2017р.р..

В процесі розгляду справи господарським судом докази повернення позивачу фінансової допомоги відповідач не надав.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ч.2 ст.625 Кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобовязань за договором №0510/15 від 05.10.2015р. в частині повного та своєчасного повернення наданої йому позивачем фінансової допомоги та ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 120000грн. заборгованості, 2651грн.45коп. трьох процентів річних, 13056грн.11коп. втрат від інфляції та 16632грн. 92 коп. пені.

Одночасно колегія суддів погоджується з відмовою господарським судом в задоволенні позову внаслідок неправильного нарахування решти сум пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних.

З огляду на викладене рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника про відмову господарським судом в задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду справи визнані колегією суддів безпідставними.

Згідно з ст.77 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання стосовно неможливості розгляду справи за відсутності представника будь-якої з сторін належить виключно до компетенції господарського суду, а отже відкладення розгляду справи є правом суду, а не його обов"язком.

У даному випадку, порушення провадження у справі здійснено господарським судом 31.07.2017р. з призначенням її до розгляду в судовому засіданні на 22.08.2017р. і позивач не був позбавлений можливості ознайомлення з матеріалами справи, проведення зустрічі з колишнім директором товариства та подання клопотання до господарського суду про призначення по справі почеркознавчої експертизи у відповідний період. Такі дії могли бути проведені скаржником і в період відкладення розгляду справи господарським судом.

Крім того, в абз.2.п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз"яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При зверненні з клопотанням про відкладення розгляду справи позивач взагалі не довів обставини щодо неможливості розгляду справи господарським судом при відсутності представника товариства.

Клопотання скаржника про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає, оскільки в порядку, встановленому наведеними вище процесуальними нормами він не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування припущень або причин того, що колишній директор товариства не підписував спірний договір.

Посилання в апеляційній скарзі такими доказами не являються.

Звертає на себе увагу також і той факт, що отримана товариством скаржника фінансова допомога, при умові відсутності договору між сторонами, не повернута як безпідставно отримана.

Доводи представника скаржника в судовому засідання про усну домовленість керівників відносно надання позивачем безповоротної фінансової допомоги також документально не підтверджені.

Керуючись ст. ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017р. у справі №904/7612/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Подобєд

Суддя Л.О.Чимбар

Повна постанова складена 27.11.2017р.