ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. Справа № 922/2377/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І. В.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 30.12.2016)

відповідача-1 не зявився

відповідача-2 не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Роял Тайм», м. Харків (вх. №1234Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у справі № 922/2377/16

за позовом Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах:

1) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Уміг Мьюзік», м. Київ

2) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Мун Рекордс», м. Київ

до 1) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Роял Тайм», м. Харків

2) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Велмос», м. Харків

про стягнення 72500,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах: ТОВ «Уміг Мьюзік», ТОВ «Мун Рекордс» звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ «Роял Тайм», в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивачів 72500 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2016 (суддя Шарко Л.В.) у справі №922/2377/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Роял Тайм» на користь ПП «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах ТОВ «Уміг Мьюзік» компенсацію за порушення майнових авторських прав за використані без дозволу об'єктів - музичні твори в розмірі 58000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Роял Тайм» на користь ПП «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами в інтересах ТОВ «Мун Рекордс» компенсацію за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкт - музичний твір «Обними меня» в мінімальному розмірі - 14500,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у справі № 922/2377/16, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Судові витрати просить покласти на позивача.

30.11.2016 відповідач звернувся до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача, в якому просив замінити первісного неналежного відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Роял Тайм» () на належного відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Велмос» () по справі № 922/2377/16, посилаючись зокрема на те, що приміщення, в якому здійснювалось публічне виконання музичних творів було орендовано ТОВ «Велмос» на підставі договору суборенди (найму) нежитлових приміщень № 04/01/2016 від 04.01.2016, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди, що відповідальність за порушення авторського права та суміжних прав при проведенні музичних вечорів несе орендар.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 до участі у даній справі як іншого відповідача залучено ТОВ «Велмос».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 (головуючий Білецька А.М., судді: Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.) рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у даній справі залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів, ТОВ «Роял Тайм» звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов за рахунок іншого відповідача ТОВ «Велмос».

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 у справі № 922/2377/16 скасовано, а справу № 922/2377/16 направлено до Харківського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 (головуючий суддя Барбашова С.В., судді Пелипенко Н.М., Пушай В.І.) рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у даній справі скасовано. Прийнято нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Велмос» на користь ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах: ТОВ «Уміг Мьюзік» 58000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав. В задоволенні позову до ТОВ «Роял Тайм» відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду апеляційної інстанції ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Поставною Вищого господарського суду України від 03.10.2017 по справі №922/2377/16 касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі №922/2377/16 скасовано. Справу №922/2377/16 направлено до Харківського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Представники відповідачів не скористалися наданим їм процесуальним правом на участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідачі не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2014 між ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (організація) та ТОВ «Уміг Мьюзік» (видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами, за умовами якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання творів, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

У випадку виявлення порушень прав, організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав (п. 8.3. договору)

Так, ТОВ «Уміг Мьюзік» надані декларації, відповідно до яких заявлена наявність майнових авторських прав щодо музичних творів згідно переліку:

№13

Назва твору Автор музики Автор тексту Виконав

1. ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

2. ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_7

3. ОСОБА_8 ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_9

4. Улыбайся ОСОБА_5, ОСОБА_5, ІОWА

ОСОБА_10 ОСОБА_10

Згідно зазначеної декларації ТОВ «Уміг Мьюзік» отримало виключні майнові права на зазначені твори на підставі договору про передачу авторських і суміжних прав №ПЛВ-054/15 від 31.12.2014, укладеним із ООО «Первое музыкальное издательство».

В свою чергу, ООО «Первое музыкальное издательство» підтвердило станом на 20.01.2016 факт передачі прав позивачу, підписавши виписку із каталогу музичних творів до названого договору. Факт передачі оформлений випискою в зв'язку із тим, що весь перелік музичних творів щодо яких отримані майнові авторські права занадто об'ємний, містить тисячі музичних творів - тому ТОВ «Уміг Мьюзік» надав перелік майнових авторських прав саме тих музичних творів, щодо яких були виявлені порушення.

Договір №ПЛВ-054/15 від 31.12.2014 укладений в письмовій формі, згідно наданих додатків чинний до 31.12.2016 (пункт 1.21.), передбачає отримання позивачем виключних майнових прав в тому числі щодо публічного виконання (пункти 1.16.,2.1.) а також право звернення до суду за захистом порушених прав (пункт 2.6.) і територію на якій діють права - Україна (пункт 1.20.).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що на момент проведення контрольного прослуховування і виявлення факту порушення, а саме 29.01.2016, ТОВ «Уміг Мьюзік» мав виключні майнові права щодо зазначених музичних творів, підтвердив це діючими угодами, а тому Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» мала право управляти ними також на підставі діючої угоди з ТОВ «Уміг Мьюзік».

17.05.2012 між ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (організація) і ТОВ «Мун Рекордс» (видавник) укладено договір №17052012/01 про управління майновими авторськими правами, за умовами якого видавник доручає організації здійснювати управління на колективній основі його майновими авторськими правами на твори, перелік яких додається до цього договору, а саме дозволяти від імені видавника використання творів Користувачами, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

Пунктом 3.2.7. названого договору видавником надано організації необхідні повноваження для захисту прав та здійснення представництва інтересів правовласника в суді у разі виявлення порушень майнових прав.

Крім того, ТОВ «Мун Рекордс» надані декларації, відповідно до яких заявлена наявність майнових авторських прав щодо музичних творів згідно переліку:

№1

Назва твору Автор музики Автор тексту Виконав

1. Обними Меня ОСОБА_11 Руслан ОСОБА_12 ОСОБА_5

Згідно зазначеної декларації ТОВ «Мун рекордс» отримав майнові права на зазначений твір на підставі Ліцензійного договору №11/16-05-13 від 16.05.2013, укладеного з ООО «ОСОБА_7 Продакшн». В свою чергу ООО «ОСОБА_7 Продакшн» підтвердило станом на 16.05.2013 факт передачі прав позивачу підписавши додаток №2 до договору №11/16-05-13 від 16.05.2013.

Договір №11/16-05-13 від 16.05.2013 укладений в письмовій формі, згідно наданих додатків чинний до 30.06.2016, передбачає отримання позивачем виключних майнових прав, в тому числі щодо публічного виконання (пункти 1.1. (2), 2.1., 2.2., 4.1., 4.5.) а також право звернення до суду за захистом порушених прав (пункти 4.3., 4.5.) і територію на якій діють права - Україна (пункт 4 додатку 2).

Тобто, на момент проведення контрольного прослуховування і виявлення факту порушення, ТОВ «Мун рекордс» мав виключні майнові права щодо зазначеного музичного твору, підтвердив це діючими угодами, а тому ПП «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» мала право управляти ними також на підставі діючої угоди із ТОВ «Мун рекордс».

Відповідно до пункту 52 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» у разі надання третій особі права використання твору (об'єкта суміжних прав) за ліцензійним договором або передачі третій особі виключних майнових прав за договором про передання (відчуження) згаданих прав новий суб'єкт майнових прав інтелектуальної власності на цей об'єкт не вправі вимагати відшкодування збитків, завданих допущеним до укладення відповідного договору порушенням, або виплати компенсації за таке порушення. Відповідна вимога може бути заявлена особою, яка була суб'єктом майнових прав на відповідний об'єкт авторського чи суміжного права на момент вчинення правопорушення.

Таким чином, для судового захисту має значення факт наявності відповідних прав на дату вчинення порушення.

Відповідно до статей 7, 15, 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права» позивачі у справі - ТОВ «Уміг Мьюзік» та ТОВ «Мун Рекордс» є належним суб'єктами майнових авторських прав.

В абзаці 6 пункту 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» розяснено, що документами, які підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 Закону України «Про авторське право і суміжні права»; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України «Про авторське право і суміжні права» - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» отримано свідоцтво про облік організацій колективного управління. Дана організація має зареєстрований статут та договори із суб'єктами авторського права на управління майновими правами на колективній основі, а тому, відповідно до ч.2 п. 1 ст.15, ст. ст.45, 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права», абз.6 п.49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» має документи, які підтверджують право організації на звернення до суду за захистом майнових авторських прав.

Звертаючись до господарського суду Харківської області, позивач зазначив, що майнові авторські права щодо заявлених в позові об'єктів (музичних творів) порушені ТОВ «Роял Тайм», на підтвердження чого надав акт фіксації №29/01/16 від 26.01.2016, складений представниками ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», якими зафіксовано, що в приміщенні ресторану «AltBier» за адресою: м. Харків, вул. Культури, 8, публічно виконувались музичні твори за допомогою наявного в приміщенні закладу обладнання. Також в даному акті зазначено, що в приміщенні зазначеного закладу господарську діяльність здійснює ТОВ «Роял Тайм». Майнові авторські права на зазначені твори належать ТОВ «Уміг Мьюзік» та ТОВ «Мун Рекордс» на підставі укладених ними угод і заявлених в деклараціях. Чинність зазначених договорів не спростована законом чи рішенням суду, а тому підтверджена презумпцією правочину (стаття 204 Цивільного кодексу України). В свою чергу, ТОВ «Роял Тайм» не надав доказів про укладання ним угод, які забезпечують виконання вимог закону щодо використання обєктів (музичних творів).

Зважаючи на те, що використання ТОВ «Роял Тайм» зазначених музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, чим порушено вимоги статті 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права», Організація змушена була звернутись до господарського суду з даним позовом про стягнення з ТОВ «Роял Тайм» на користь ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах ТОВ «Уміг Мьюзік» та ТОВ «Мун Рекордс» компенсації за порушення майнових авторських прав за кожний з використаних без дозволу обєктів музичних творів.

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, встановивши факт наявності у позивачів майнових прав суб'єкта авторського права щодо заявлених об'єктів (музичних творів), а також документально підтверджений факт порушення відповідачем (ТОВ «Роял Тайм») майнових авторських прав щодо заявлених в позові об'єктів, керуючись статтями 15, 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

З висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог погоджується колегія суддів.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Передбачені статтею 16 ЦК України загальні способи захисту цивільних прав та інтересів поширюються на захист авторського права і (або) суміжних прав, зазначений перелік не є вичерпним. Спеціальні способи захисту авторського права і (або) суміжних прав передбачені статтею 432 ЦК України та статтею 52 Закону України, зокрема, стягнення компенсації як окремий спосіб такого захисту.

Таким чином, підставою для стягнення компенсації за порушення майнового авторського права і (або) суміжних прав може бути використання спірного музичного твору без виплати авторської винагороди.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 426 Цивільного кодексу України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Статтею 440 Цивільного кодексу України визначено, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з п. 5 статті 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права», автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 3 ст. 15 цього ж Закону виключним правом автора (чи особи, яка має авторське право) є в тому числі право на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами.

Відповідно до статей 31-33 Закону використання творів допускається виключно на основі авторського договору з автором або іншою особою, що має авторське право, або з організацією колективного управління, яким об'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права», порушенням авторського права є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтею 15, з урахуванням передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права», публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як зазначено в пункті 41 постанови №12, використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі («наживо»), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі «наживо») несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Отже, законом встановлено право, відповідно до якого користувач (по даній справі - відповідач) перед використанням музичних творів серед сторонніх осіб має отримати дозвіл суб'єкта майнових авторських прав або організації колективного управління на таке використання.

Відповідно до положень п.п. а, п. 1, ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, в тому числі, вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 15, 39 зазначеного Закону.

Таким порушенням в тому числі є використання музичного твору серед сторонніх осіб без дозволу і без сплати відповідної винагороди.

В даному випадку факт порушення відповідачем майнових авторських прав щодо заявлених в позові об'єктів (музичних творів) підтверджується актом фіксації №29/01/16 від 26.01.2016, складеним представником ОКУ. У зазначеному акті відображено, що в приміщені ресторану «АІtВіeг» за адресою: м. Харків, вул. Культури, будинок 8, в якому господарську діяльність здійснює ТОВ «Роял Тайм» (ІКЮО 39142851) публічно виконувались музичні твори за допомогою наявного в приміщення закладу обладнання, а саме: твори під назвою іноземною мовою «Песня Солохи», «Песня Оксаны», «ОСОБА_8 зимы», «Улыбайся» суб'єктом майнових авторських прав щодо яких є 1-й позивач; твір під назвою іноземною мовою «Обними Меня» - суб'єктом майнових авторських прав щодо якого є 2-й позивач.

Матеріали справи свідчать про той факт, що позивачі не надавали 1-му відповідачу право на використання вищезазначених музичних творів та не укладали з ним ліцензійного (авторського) договору, об'єктом якого є спірний твір, розмір та порядок виплати авторської винагороди сторонами не встановлювався, і відповідно авторська винагорода позивачам не сплачувалась.

Таким чином, використання 1-м відповідачем зазначених музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, чим допущені порушення, передбачені вимогами п. а, ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

В свою чергу, 1-й відповідач ТОВ «Роял Тайм» наполягає на тому, що під час фіксації Організацією порушення авторських прав на вищевказані пісенні твори, господарську діяльність в приміщеннях, в яких відбувалися події, відображені в акті, вело інше підприємство, а саме - ТОВ «Велмос» на підставі договору суборенди (найму) нежитлових приміщень №04/01/2016 від 04.01.2016.

Як зясувалося в ході розгляду справи на стадії апеляційного провадження, 04.01.2016 між ТОВ «Роял Тайм» та ТОВ «Велмос» було укладено договір суборенди (найму) нежитлових приміщень №04/01/2016, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення підвалу №41 в літ.«Д-1» «Сумський ринок» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Культури, 8 загальною площею 447,8 кв.м., згідно із схемою поверхового плану, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Так, вказаний договір суборенди містить в собі положення стосовно згоди сторін, що відповідальність за порушення авторського права та суміжних прав при проведенні музичних вечорів несе орендар (ТОВ «Велмос»), в звязку з чим 1-й відповідач звернувся до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача, в якому просив замінити первісного неналежного відповідача - ТОВ «Роял Тайм» () на належного відповідача - ТОВ «Велмос» () по справі №922/2377/16.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 було залучено до участі у справі в якості 2-го відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Велмос» ().

ТОВ «Велмос» надав Харківському апеляційному господарському суду пояснення, в яких зазначив, що вважає себе належним відповідачем, тобто визнає позовні вимоги та факт порушення майнових прав суб'єктів авторського права позивачів у справі.

З цього приводу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку факт порушення ТОВ «Роял Тайм» майнових авторських прав позивачів на музичні твори, підтверджується:

- актом фіксації №29/01/16 від 29.01.2016, складеним представниками ПО «ОКУАСП»,

- диском з відеозаписом проведення шоу-програми за мотивами мюзиклу «Вечори на хуторі біля Диканьки», де зафіксовано місце та час проведення заходу; факт публічного виконання музичних творів з текстом, майнові авторські права на які належать 1-му та 2-го позивачам за допомогою наявного в приміщення закладу обладнання;

- фіскальним чеком, який ідентифікує ТОВ «Роял Тайм» () в якості належного відповідача.

З приводу заперечень ТОВ «Роял Тайм» щодо неповноти дослідження судом першої інстанції наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів зазначає, що вони є необґрунтованими, адже для доведення факту публічного виконання не має значення спосіб подання музичного твору, а також пристрої і процеси за допомогою яких здійснюється таке подання (за винятком способів, пристроїв і процесів для публічного сповіщення - який є окремим видом використання, при якому звук не сприймається людським вухом і застосовується з іншою метою - для передачі сигналу на відстань). Достатнім є лише сприйняття на слух музичних творів сторонніми особами, які перебувають у публічному (громадському місці), чи можуть там перебувати.

Таким чином, на підставі сукупності вищезазначених доказів, наявних в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції робить висновок про те, що порушення авторських прав позивачів здійснив саме ТОВ «Роял Тайм», оскільки саме це підприємство 29.01.2016 здійснювало господарську діяльність у приміщеннях, в яких було встановлено відповідне порушення.

Саме відповідач, який здійснює господарську діяльність у ресторані, несе відповідальність за додержання в ньому вимог закону щодо охорони права на об'єкти інтелектуальної власності.

За таких обставин, наявність договору суборенди нежитлового приміщення, за яким відповідальність за порушення авторських і суміжних прав під проведення музичних вечорів несе ТОВ «Велмос», жодний чином не звільняє ТОВ «Роял Тайм» від відповідальності. Разом з ТОВ «Роял Тайм» не позбавлене у майбутньому права звернутися з регресивними (зворотними) вимогами до ТОВ «Велмос».

Отже, як вже було зазначено, ТОВ «Роял Тайм» не було надано жодних доказів правомірності використання вказаних музичних творів ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції.

Стосовно компенсації за незаконне використання пісенних творів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права суб'єкти авторського права мають право подавати позови про, окрім іншого, виплату компенсації.

Компенсація визначається судом в розмірі від 10 до 50000,00 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходів, як це визначено відповідно у п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону.

Відповідно до п. 42 Постанови ПВСУ №5 від 04.06.2010 розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Музичний твір з текстом і без тексту - є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (п. 5 ч.1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Приписи пункту а, частини 1, ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захищають майнові права окремо щодо кожного суб'єкта таких прав. А при призначенні розміру компенсації-як способу захисту порушених майнових прав такого суб'єкту враховується також кількість використаних музичних творів, права щодо яких належать суб'єкту права (п.г, ч. 1, ст. 52 вищевказаного закону).

В даному випадку 1-й відповідач припустився порушення щодо 4-х музичних творів суб'єктом майнових авторських прав щодо яких є 1-й позивач. Розмір мінімальної заробітної плати встановлений Закону України «Про державний бюджет України на 2016 р.» на рівні 1450, 00 грн. на період з 01.05.2016 по 01.11.2016.

Отже, з урахуванням кількості використаних відповідачем об'єктів, мінімальна суму компенсації на користь позивача 1 складає: 10 (десять) мінімальних заробітних плат за кожний з використаних відповідачем об'єктів, що за 4 твори складає 58000,00 грн.

Також, 1-й відповідач припустився порушення щодо 1-го музичного твору суб'єктом майнових авторських прав щодо якого є 2-й позивач, отже розрахунок загального розміру компенсації на користь 2-го позивача складає 14500,00 грн.

За приписами ГПК України:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (частини перша і друга статті 43);

- доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (частина перша статті 32);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина перша статті 33);

- оцінка доказів здійснюється господарським судом на основі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності (частина перша статті 43).

Таким чином, беручи до уваги обставини порушення 1-м відповідачем виключних майнових авторських прав, з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає обґрунтованим стягнення заявленої позивачем компенсації у розмірі 72500,00 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та посилання заявника скарги на невідповідність висновків місцевого господарського суду обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення, та не спростовують факту використання музичних творів чи доведення правомірності його використання.

Також слід зазначити, що Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» надала Харківському апеляційному господарському суду письмові пояснення, зміст яких представник підтримав в ході судового засідання, в яких зауважив на тому, що незважаючи на факт, що апеляційним господарським судом було залучено в якості другого відповідача ТОВ «Велмос», Організація жодним чином не змінює предмет та підстави позову та заявляє про відсутність будь-яких вимог майнового та/або немайнового характеру до ТОВ «Велмос».

Враховуючи викладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Харківської області від 19.09.16 у справі № 922/2377/16 прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статтею 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Роял Тайм», м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у справі №922/2377/16 залишити без змін.

В позові до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Велмос» - відмовити.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.