ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2017 Справа № 905/2387/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКСОР КЕПІТАЛ, м. Костянтинівка

до відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк

про стягнення заборгованості у сумі 428377,98 грн, 3% річних у розмірі 20350,89 грн., інфляційних у сумі 89659,51 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОР КЕПІТАЛ», м. Костянтинівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 428377,98грн, 3% річних у розмірі 20350,89грн., інфляційних у сумі 89659,51грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №Д/НХ 15371/НЮ від 23.09.2015 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 18.10.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/2387/17.

Позивач у судових засіданнях просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68. Аналогічна адреса відповідача зазначена в позовній заяві.

Відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк у звязку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

23.09.2015 між відповідачем, Державним підприємством Донецька залізниця (Покупець) та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЮКСОР КЕПІТАЛ (Постачальник) укладено договір поставки №Д/НХ 15371/НЮ (Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору предметом договору є поставка Постачальником Покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною чинного договору.

Найменування товару Спецодяг згідно специфікації №1 (п. 1.2. Договору).

Ціна Постачальника за спецодяг визнана конкурсними торгами і вказана у специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною даного Договору. Загальна сума Договору складає 4130262,48грн. з урахуванням ПДВ 20% 688377,08грн. та зазначається у звіті про результати проведення процедури закупівлі (п.п. 5.1.-5.2. Договору).

Згідно з п.4.2.-4.3. Договору датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі товару обома сторонами Договору. Товар постачається Постачальником за рахунок Постачальника на склад Покупця у м. Іловайськ на умовах СРТ згідно правил ІНКОТЕРМС 2010.

Підтвердженням про одержання товару Покупцем є накладна на приймання товару та акт прийому-передачі товару, оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін. Акт прийому-передачі Покупець повертає Постачальнику після підтвердження Покупця факту отримання (п.8.4. Договору).

Відповідно до п.6.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної (залізничної накладної) та акту прийому-передачі на отримання товару.

Сторони один раз в квартал складають акти звірок взаєморозрахунків (п.6.3. Договору).

Додатковою угодою до договору №1 сторони виклали пункт 15.1.договору в наступній редакції: "Термін дії договору з моменту його підписання сторонами і до 31.03.2016р."

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог договору постачальником поставлений покупцю товар, що підтверджується актами прийом-передачі від 13.10.2015, від 21.10.2015, від 28.10.2015, від 28.10.2015, від 30.10.2015, від 09.11.2015, від 13.11.2015, від 20.11.2015, від 01.12.2015, від 07.12.2015, від 07.12.2015, від 11.12.2015, від 25.12.2015, від 30.12.2015, від 18.01.2016 та видатковими накладними №29 від 13.10.2015 на суму 193474,20грн., №30 від 21.10.2015 на суму 337455,00грн., №34 від 28.10.2015 на суму 41619,50грн., №35 від 29.10.2015 на суму 121483,80грн., №36 від 30.10.2015 на суму 185878,20грн., №42 від 09.11.2015 на суму 235372,80грн., №44 від 13.10.2015 на суму 232876,80грн., №51 від 20.11.2015 на суму 197250,72грн., №54 від 01.12.2015 на суму 182791,20грн., №55 від 07.12.2015 на суму 206143,80грн., №56 від 07.12.2015 на суму 77877,36грн., №59 від 11.12.2015 на суму 332490,00грн., №62 від 25.12.2015 на суму 602471,88грн., №67 від 30.12.2015 на суму 233639,21грн., №2 від 18.01.2016 на суму 424798,56грн.

Акти та накладні підписані сторонами без заперечень, що оцінюється судом як підтвердження юридичними особами - позивачем та відповідачем, фактів вчинення господарських операцій з поставки на суму 3605623,03грн.

Відповідач здійснив частково оплату в загальній сумі 3178164,55грн.

В матеріалах справи також міститься акт звіряння взаємних розрахунків за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року, з якого вбачається, що сторонами даний акт підписаний та скріплений печатками підприємств, проте у графі "Сальдо кінцеве" у ТОВ "ЛЮКСОР КЕПІТАЛ" (за дебетом) зазначена сума 427458,48грн, тоді як у ДП "Донецька залізниця" (за кредитом) зазначена сума 428377,98грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 428377,98грн., 3% річних у розмірі 20350,89грн., інфляційних у сумі 89659,51грн. за невиконання зобовязань за договором поставки №Д/НХ 15371/НЮ від 23.09.2015 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.6.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної (залізничної накладної) та акту прийому-передачі на отримання товару.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу у сумі 428377,98грн., однак із матеріалів справи вбачається, що товар був поставлений на суму 3605623,03грн., а відповідач здійснив частково оплату в загальній сумі 3178164,55грн., отже сума боргу складає 427458,48грн. та на момент подачі позову строк оплати за договором є таким, що настав.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню частково в розмірі в розмірі 427458,48грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 20350,89грн. за період з 01.03.2016 по 30.09.2017 та інфляційних витрат у розмірі 89659,51грн. за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, позивачем нараховані інфляційні та 3% річних на суму боргу в розмірі 428377,98грн., а потрібно нараховувати на суму боргу в розмірі 427458,48грн.

Так, за розрахунком суду 3% річних нарахованих на борг у розмірі 427458,48грн. за період з 01.03.2016 по 30.09.2017 підлягають задоволенню у сумі 20312,97грн.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань суд визнає його також невірним, оскільки позивач не вірно визначив суму боргу.

З огляду на що, позивач мав нарахувати інфляційні витрати за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 у сумі 89485,06грн.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних у розмірі 89485,06грн. за період з 01.03.2016 по 31.07.2017.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКСОР КЕПІТАЛ, м. Костянтинівка до відповідача, Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 428377,98грн., 3% річних у розмірі 20350,89грн., інфляційних у сумі 89659,51 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83000, м. Донецьк, вул.Артема, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКСОР КЕПІТАЛ (85103, м. Костянтинівка, вул. Брестська, буд.125; ) заборгованість у сумі 427458,48грн., 3% річних у розмірі 20312,97грн., інфляційних у сумі 89485,06грн., судовий збір у розмірі 8058,85грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 05.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано протягом 5 днів. Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2017.

Суддя Г.Є. Курило