ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р.Справа № 915/144/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

секретар судового засідання - Кияшко Р.О.

за участю:

від ТОВ «Маша і Мєдвєдь» - Роман В.С., довіреність б/н від 12.01.2017;

від ФОП Степанюк В.О. - Рехлецький Р.В., довіреність № 17877 від 28.06.17

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2017

у справі № 915/144/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь»

до відповідача фізичної особи-підприємця Степанюк Віри Олександрівни

про стягнення 64000 грн. компенсації за порушення авторського права

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», яке зареєстроване як юридична особа законодавством Російської Федерації, звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Степанюк Віри Олександрівни про стягнення з останньої на підставі п. «г» ч.2 ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» грошових коштів у сумі 64000 грн. - компенсації за порушення авторського права, посилаючись на те, що в магазині «Мурчик», розташованому в м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38/1, в якому підприємець Степанюк здійснює підприємницьку діяльність, представниками позивача зафіксовано два окремих випадки незаконного розповсюдження контрафактних товарів: за товарними чеками від 22.08.2014 та 01.09.2014, згідно котрих продано два різних види товарів, на яких розміщено частини аудіовізуального твору - зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2», мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме:

- у першому випадку - м'яч для дітей, на котрому міститься зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

- у другому випадку - лялька ІНФОРМАЦІЯ_2, на етикетці якої міститься зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2017 у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» відмовлено повністю.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ТОВ «Маша і Мєдвєдь» звернулось до Одеського господарського апеляційного суду з апеляційною скаргою та просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2017 по справі повністю. Прийняти нове рішення, яким стягнути з ФОП Степанюк В.О. на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь» суму компенсації в розмірі 64 000,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Мишкіна М.А., Лашин В.В.) від 19.05.2017, апеляційну скаргу ТОВ «Маша і Мєдвєдь» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.07.2017 об 11:00.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.07.2017 о 10:30 год. Зобов'язано ТОВ «Маша і Мєдвєдь» надати суду для огляду товар (м'яч для дітей та лялька ІНФОРМАЦІЯ_2) який придбаний в магазині «Мурчик», за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38/1.

У зв'язку із перебуванням судді-члена колегії Мишкіної М.А. у відпустці, розпорядженням керівника апарату № 620 від 14.07.2017 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/144/17. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2017 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Лавриненко Л.В., Лашина В.В., ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 справу прийнято до провадження новим складом суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 по справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, апеляційне провадження у справі № 915/144/17 зупинено до отримання експертного висновку.

У зв'язку з надходженням висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 поновлено апеляційне провадження у справі №915/144/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.11.2017 об 11:00.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Філінюка І.Г. у відрядженні з 06.11.2017 по 08.11.2017, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 розгляд справи призначено на 28.11.2017 об 11:00.

У судове засідання 28.11.2017 з'явились представник ТОВ «Маша і Мєдвєдь» який підтримав доводи апеляційної скарги та представник ФОП Степанюк В.О., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2017 без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон), виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Стаття 8 Закону встановлює, що об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори.

Згідно статті 1 Закону, аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 52 вказаного Закону, за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, на умовах договору авторського замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, згідно зі службовим завданням №МиМ-С1 від 12.05.2008 ОСОБА_5 створено аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» та одночасно всі його складові частини та елементи, в т.ч. зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2». 23.09.2008 автор ОСОБА_5, згідно з умовами договору №ОК-2/2008 від 01.04.2008, за актом приймання-передачі робіт передав виключне право на сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» замовнику - ТОВ Студія «Анімаккорд».

Згідно з п. 1.3. Акту прийому-передачі робіт від 23 вересня 2008 року до Договору авторського замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008 «Автор-виконавець (ОСОБА_5) передав виключне право на сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» («ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10») в повному обсязі Замовнику (ТОВ Студія «Анимакорд» в особі Генерального директора Ловейко Дмитра Генадійовича)».

Відповідно до п. 3 Акту приймання фільму від 06 січня 2009 року до Службового завдання № 1/МиМ-С1 ;від 12.05.2008 на створення аудіовізуального твору з режисером-постановщиком «винагорода Режисера-постановщика (ОСОБА_7 ) за належне виконання обов'язків по Службовому завданню, за відчуження в повному об'ємі виключних прав на Фільм (серію анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» під робочою назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3») вважається одноразово покритою заробітною платою, що виплачувалась за період часу, в якому службовий твір був створений...»

09 червня 2008 року між ОСОБА_5 та ТОВ Студією «Анімаккорд» підписаний Ліцензійний договір № ЛД-1/2008 про надання права використання творів образотворчого мистецтва (виключна ліцензія). Згідно умов договору ОСОБА_5 передав ТОВ Студії «Анімаккорд» на умовах виключної ліцензії право використання малюнків, що зображують персонажів, передбачуваних до виробництва анімаційного аудіовізуального твору, під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Твори).

В п. 2.2.12 даного договору вказано, що ТОВ Студії «Анімаккорд» належить право використання Творів шляхом включення їх в склад інших творів, в тому числі складних об'єктів - аудіовізуальних творів, включаючи анімаційні. Даний вид використання включає, в тому числі, використання відтворених в Творах персонажів в сценарних і(або) драматургічних творах.

07.06.2010 Угодою про розірвання Ліцензійного договору № ЛД-1/2008 про надання права використання творів образотворчого мистецтва (виключна ліцензія) ОСОБА_5 та ТОВ Студії «Анімаккорд» розірвали зазначений договір.

08.06.2010 між ТОВ «Маша і Мєдвєдь» та ОСОБА_5 укладено ліцензійний договір №ЛД-1/2010 про надання права використання творів образотворчого мистецтва (виключна ліцензія), за умовами якого товариство набуло виключне право використання створених оригінальних малюнків, що зображують персонажів аудіовізуального твору - анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та право використання творів у встановлених договором межах, на умовах виключної ліцензії.

Пунктом 1.1. договору №ЛД-1/2010 від 08.06.2010 встановлено, що ліцензіар надає ліцензіату на термін дії договору за оплачувану ліцензіатом винагороду право використання творів у встановлених договором межах, на умовах виключної ліцензії, тобто без збереження за ліцензіаром права видачі ліцензій на використання творів способами, передбаченими Договором, іншим особам.

Право використання творів способами, передбаченими договором, надаються ліцензіаром ліцензіату на території всіх країн світу на термін з дати укладення договору до 30.06.2025 включно (п.2.1. договору №ЛД-1/2010).

За умовами п.2.2. договору №ЛД-1/2010 від 08.06.2010 ліцензіар надає ліцензіату право використовувати твори як разом, так і окремо способами, встановленими договором.

Також пунктами 2.5. - 2.7. договору №ЛД-1/2010 від 08.06.2010 ліцензіату надано право видавати субліцензії без попередньої згоди ліцензіара, реєструвати твори або їх частини, назви та персонажів як торговельні марки.

Згідно п.2.10. договору №ЛД-1/2010 від 08.06.2010, якщо треті особи порушують виключне право ліцензіара, а таке порушення буде зачіпати права ліцензіата, то названі особи зобов'язуються разом захищати свої права. Відмова ліцензіара від захисту своїх прав, як і його бездіяльність не є перешкодою для самостійного вжиття ліцензіатом доречних заходів захисту його прав в передбаченому законом порядку.

В п. 2.2.12 даного договору вказано, що ТОВ «Маша і Мєдвєдь» надано право використання Творів шляхом включення їх в склад інших творів, в тому числі складних об'єктів - аудіовізуальних творів, включаючи анімаційні.

Так, первинним власником аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також зображення його частини, персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2», є ТОВ Студія «Анімакорд» на підставі виконання договорів на створення аудіовізуального твору автором-виконавцем (сценаристом) та режисером постановником. .

За змістом ст. ст. 421, 433, 435 ЦК України, ст. ст. 7. 8 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» об'єктом авторського права, що охороняється є результат творчої праці.

08.06.2010 між ТОВ Студія «Анімаккорд» та ТОВ «Маша і Мєдвєдь» укладено Договір №010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір, відповідно до пункту 1.1. якого ТОВ «Маша і Мєдвєдь» набуло виключних прав на аудіовізуальний твір - серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1», основні ідентифікаційні характеристики якого передбачені Додатками, які є невід'ємними додатками до зазначеного вище Договору (п. 1.2.).

З урахуванням наведеного ТОВ «Маша і Мєдвєдь» є власником виключних майнових авторських прав на Аудіовізуальний твір (серії 1-8), а саме: 1. «Раз, два, три! Елочка, гори!»; 2. «ІНФОРМАЦІЯ_3»; 3. «До весны не будить!»; 4. «Весна пришла!»; 5. «Ловись, рыбка!»; 6. «Следы невиданных зверей!»; 7. «С волками жить…»; 8. «Позвони мне, позвони!».

Пунктом 2 Додатку № 1 до Договору №010601-МиМ від 08.06.2010 передбачено, що одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір передаються в повному обсязі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи аудіовізуального твору (включно, але не обмежуючись, назвою аудіовізуального твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів аудіовізуального твору, їх іменами, текстом), незалежно від того чи поіменовані вказані елементи безпосередньо в таких Додатках до Договорів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право та суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Колегією суддів встановлено, що персонажі аудіовізуальних творів (мультиплікаційного серіалу) «ІНФОРМАЦІЯ_1» зокрема, «ІНФОРМАЦІЯ_2» і «ІНФОРМАЦІЯ_11» є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватись самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Отже, зібрані у справі докази свідчать про набуття позивачем прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» та частини вказаних аудіовізуальних творів, які можуть використовуватися самостійно, в тому числі на персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_2», тобто і права на захист таких прав у разі їх порушення, в тому числі шляхом звернення до господарського суду.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справі № 910/619/15-г від 28.07.2015, у справі № 910/619/15-г від 28.07.2015.

Таким чином, колегія суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду що ТОВ «Маша і Мєдвєдь» не доказано факту належності авторського права на аудіовізуальний твір мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки відповідно до вищезазначених договорів станом на момент виникнення правопорушення 22.08.2014 та 01.09.2014 позивач був власником виключних прав в повному обсязі також і на зображення частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право та суміжні права» охороняється як твір.

Як вбачається з матеріалів справи, в магазині «Мурчик» що знаходиться за адресою м. Миколаїв вул. Декабристів 38/1, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність Фізична особа-підприємець Степанюк Віра незаконно розповсюджувались товари з зображенням персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який с об'єктом інтелектуальної власності частиною аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» (надалі - Товар).

Представниками ТОВ «Маша і Мєдвєдь» зафіксовано два окремих факти продажу контрафактного товару Відповідачем, що підтверджується відповідними товарними чеками від 22.08.2014 та 01.09.2014, а саме:

- Мяч для детей ІНФОРМАЦІЯ_1 (назва згідно з оригіналом товарного чека);

- Кукла Маша (назва згідно з оригіналом товарного чека).

На товарах розміщено малюнок із зображенням персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2» як самостійної складової частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», права на який належать ТОВ «Маша і Мєдвєдь».

Для ідентифікації зображень, що розміщені на контрафактних товарах з персонажем «Маша», як частиною аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивачем було надано порівняльну таблицю з аналізом відтворення зображення персонажу «Маша» з шостої серії мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_12» на етикетці товару - «Кукла ІНФОРМАЦІЯ_2», порівняльну таблицю з аналізом відтворення зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

При цьому, позивач стверджує, що ним не надавався відповідачу будь-який дозвіл на використання ні самого аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», ні його частин; між позивачем та відповідачем не укладалось жодних договорів на використання зазначеного персонажу.

За твердженнями позивача, вказаними діями відповідач порушив виключні майнові авторські права позивача на аудіовізуальні твори «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема на його складові частини та персонажі «ІНФОРМАЦІЯ_2», в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача компенсації за порушенням майнових прав суб'єкта авторського прав у заявленому до стягненні розмірі 64 000,00 грн.

Статтею 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб; використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом; умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону (ч.ч.2-4 ст.426 ЦК України).

Згідно ст. 435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Статтею 441 ЦК України визначено, що використанням твору, в тому числі, є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

Частиною другою статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Як зазначено вище, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 по справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до висновку № 3968 експертизи об'єктів інтелектуальної власності по господарській справі № 915/144/17 від 22.09.2017:

1. персонаж ІНФОРМАЦІЯ_2 з однойменного мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме серії «ІНФОРМАЦІЯ_12» та «ІНФОРМАЦІЯ_6», що належать ТОВ «Маша і Мєдвєдь», використано шляхом відтворення на товарах: м'яч для дітей «ІНФОРМАЦІЯ_1» та лялька «ІНФОРМАЦІЯ_2».

2. Зображення, розміщене на товарі м'яч для дітей «ІНФОРМАЦІЯ_1», містять основні (найпомітніші) риси персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_11», як складових частин аудіові зуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», або її окремі частини (серії «ІНФОРМАЦІЯ_12» та «ІНФОРМАЦІЯ_6»), авторське право на які належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»; загальний вигляд ляльки «ІНФОРМАЦІЯ_2» містить основні, найпомітніші риси персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ч. 5 ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, факт використання відповідачем зображень персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_2» як самостійної частини згаданого аудіовізуального твору шляхом розповсюдження м'яча та ляльки на яких містились відповідні зображення, виключні майнові права на які належать позивачу, підтверджуються товарними чеками від 22.08.2014 та 01.09.2014, речовими доказами (Мяч для детей ІНФОРМАЦІЯ_1 та Кукла ІНФОРМАЦІЯ_2), а також висновком експертизи об'єктів інтелектуальної власності по № 3968 від 22.09.2017, без отримання відповідного дозволу на їх використання та без виплати авторської винагороди підтверджений наданими у справі доказами та є порушенням авторського права позивача, яке підлягає судовому захисту.

За приписами ч.1 ст.52 вищезгаданого Закону за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Зі змісту ч.2 вищезазначеної статті вбачається, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, крім того, при визначенні компенсації слід враховувати обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог в залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

З урахуванням ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», обтяжуючого фактору - пропонування до продажу двох одиниць товару, повторність, а також з метою недопущення до повторного правопорушення, правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у розмірі 64 000,00 грн., що складає 20 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, колегія апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» є повністю доведеними та обґрунтованими, а тому з ФОП Степанюк Віри Олександрівнина на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь» підлягає стягнення компенсації за порушення майнового авторського права у розмірі 64 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області не відповідає обставинам справи та нормам Закону України «Про авторське право і суміжні права», а тому підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» належить задовольнити.

Згідно до ч.4 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якого відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ФОП Степанюк Віри Олександрівни на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь» 1600,00 грн. судового збору, 1760,00 грн. понесених судових витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99,

101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2017 у справі №915/144/17 - скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Степанюк Віри Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» 64 000,00 грн. компенсації за порушення авторських прав, 1600,00 грн. судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Степанюк Віри Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» 1760,00 грн. відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.В. Лашин