ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа № Б-50/232-09
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бондаренка В.А., м. Харків
на ухвалувід 14.02.2017 господарського суду Харківської області
та постановувід 25.04.2017 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ Б-50/232-09 господарського суду Харківської області
про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском", м. Харків
кредиторпублічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк", м. Київ
за участю1. Товарної біржі "Універсальний "Торговий двір", м. Харків; 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Лексінг" с. Шпитьки Київської обл.; 3. товариства з обмеженою відповідальністю "Опттрог Україна", м. Харків; 4. товариства з обмеженою відповідальністю "Сазон", м. Харків
в судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "ПроКредит Банк" ліквідаторКлєстов С.Ю., довір.; Бондаренко В.А., посв.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № Б-50/232-09 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" (далі - ТОВ "Лекском, боржник), порушена в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013).

Постановою господарського суду Харківської області від 27.01.2010 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бондаренка В.А., зобов'язано її вчинити певні дії та інше.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2015, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015, надано згоду на продаж майна банкрута, яке знаходиться в іпотеці, початковою вартістю, яка перевищує суму вимог ПАТ "ПроКредит Банк" та складає 34 483 354,87 грн. шляхом: проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості майна; проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; проведення другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості; продажу майна частинами (у випадку, якщо продати майно у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося): нежитлові приміщення аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складається з: санітарного пропускника (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м, корівника із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м, корівника із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м, корівника із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м, розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1 (далі - спірне майно).

У липні 2016 року від публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (далі - ПАТ "ПроКредит банк", кредитор) надійшла заява про визнання недійсними результатів аукціону від 12.07.2016 з продажу спірного майна банкрута - нежитлових приміщень аграрно-промислового комплексу на 1-му кілометрі дороги Лисичанка-Горбовичі, буд. 1 на території Шпитівської сільської ради Київської області (лот № 100080616/1); визнання недійсним укладеного за результатами аукціону договору купівлі-продажу вказаного майна, а також застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу. Заява обґрунтована порушенням: порядку визначення організатора аукціону, публікації оголошення про проведення аукціону, законодавчо встановленого строку для проведення аукціону, а також неповідомленням заставного кредитора у встановленому Законом про банкрутство порядку про реалізацію заставного майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2017 (суддя Міньковський С.В.) зазначену заяву кредитора задоволено частково. Визнано недійсними результати аукціону з продажу вищевказаного нерухомого майна банкрута, оформлені протоколом від 12.07.2016 № 100080616/1. Визнано недійсним укладений за результатами аукціону договір купівлі-продажу від 12.07.2016, зареєстрований за № 1479. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Судом встановлено порушення ліквідатором вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-V, далі - Закон про банкрутство) під час реалізації заставного майна боржника. Щодо застосування наслідків недійсності правочину, то судами встановлено відсутність спірного майна у сторони визнаного недійсним правочину у зв'язку з його відчуженням.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 (судді: Пуль О.А. - головуючий, Білоусова Я.О., Тарасова І.В.) ухвалу від 14.02.2017 залишено без змін із тих же підстав.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, ліквідатор боржника звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви кредитора відмовити.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-V, далі - Закон про банкрутство), ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає про дотримання ним чинного законодавства при реалізації майна боржника.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Так, при розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають ст. 20, Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство.

Виходячи зі змісту розділів ІІІ, IV Закону про банкрутство, процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: передпідготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону, узгодження умов реалізації заставного майна з забезпеченим кредитором, визнання організатора аукціону учасником справи про банкрутство); підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); проведення аукціону та оформлення його результатів.

Між тим порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

Як встановлено судами, загальна сума визнаних ліквідатором грошових вимог кредиторів боржника становить 34 483 354,87 грн., з яких грошові вимоги ПАТ "ПроКредит Банк" на суму 34 479 543,01 грн. забезпечені заставою спірного майна боржника, яке було предметом реалізації на аукціоні 12.07.2016.

З метою організації конкурсу з обрання організатора аукціону ліквідатором видано наказ №1 від 12.05.2015, в якому зазначені умови та строки проведення конкурсу та 14.05.2015 опубліковано оголошення у газеті "Слобідський Край" №56 (22176) про проведення конкурсу серед торгуючих організацій для визначення організатора аукціону з продажу майна боржника. За результатами проведеного конкурсу переможцем визнано Товарну біржу "Універсальний "Торговий Двір", з якою ліквідатор уклав договір про проведення аукціону.

При цьому, як вбачається, для проведення кожного з аукціонів (першого, повторного та другого повторного) між ліквідатором та організатором аукціону укладався окремий договір про проведення аукціону. Такі договори були укладені 16.02.2016 (на проведення першого аукціону з початковою вартістю майна 34 483 354,87 грн.), 02.03.2016 (на проведення повторного аукціону з початковою вартістю майна 31 483 354,87 грн.) та 05.05.2016 (на проведення другого повторного аукціону з початковою вартістю майна 24 828 015,50 грн.) відповідно.

Так, призначений на 24.03.2016 перший аукціон не відбувся з підстав відсутності учасників, про що розміщено повідомлення на веб-сайті Міністерства юстиції України та веб-сайті Вищого господарського суду України організатором аукціону 09.03.2016.

Призначений на 04.04.2016 повторний аукціон також не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників, про що розміщено повідомлення на веб-сайті Міністерства юстиції України та веб-сайті Вищого господарського суду України організатором аукціону 12.03.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону про банкрутство рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, зокрема у зв'язку з відсутністю учасників, приймається організатором у триденний строк після виникнення підстави для такого визнання. Аналогічні умови містились і у п.п. 2.1.18 договорів на проведення аукціонів.

Проте у даному випадку судами встановлено грубе порушення організатором аукціону вказаних приписів Закону про банкрутство та умов договору, оскільки повідомлення про те, що перший та повторний аукціони не відбулися опубліковані задовго до дати їх проведення.

У подальшому три другі повторні аукціони, призначені на 27.05.2016, на 08.06.2016 та на 15.06.2016 також були скасовані організатором на підставі відповідної заяви замовника (ліквідатора), що взагалі не передбачено положеннями Закону про банкрутство, за приписами ч. 1 ст. 54 якого встановлено виключно право організатора аукціону на відмову від його проведення з негайним повідомленням про це в друкованих засобах масової інформації, в яких публікувалося оголошення про проведення аукціону, із зазначенням причин.

Також згідно з ч. 3 ст. 54 Закону про банкрутство у разі скасування аукціону організатор повертає учасникам сплачені ними гарантійні внески не пізніше ніж протягом п'яти банківських днів. Відповідний обов'язок організатора аукціону встановлений і в п.п. 2.1.17 договору на проведення аукціону від 05.05.2016.

Однак судами встановлено, що в період з 22.04.2016 по 17.05.2016 ТОВ "Сазон" сплачено гарантійний внесок в загальному розмірі 2 482 801,55 грн. для участі в аукціоні, що відбудеться 08.06.2016. Також, 23.05.2016 та 24.05.2016 ТОВ "Опторг Україна" сплачено гарантійний внесок в загальному розмірі 2 482 801,55 грн. для участі в аукціоні 08.06.2016.

Проте у зв'язку зі скасуванням за заявою замовника аукціонів з продажу майна боржника 27.05.2016, 08.06.2016 та 15.06.2016 організатором аукціону гарантійні внески учасникам ТОВ "Сазон" та ТОВ "Опторг Україна" на виконання ч. 3 ст.54 Закону про банкрутство та договору про проведення аукціону повернуті не були, а були залишені в організатора аукціону для подальшої участі цих учасників у новому повторному аукціоні, що підтверджується листами останнього від 31.05.2016, від 25.05.2016, від 13.06.2016.

Проведенню прилюдних торгів передує спеціально визначена розділом IV Закону про банкрутство процедура підготовки до аукціону: укладення договору між замовником та організатором торгів про проведення аукціону (ст.51), розміщення організатором аукціону оголошення (повідомлення) на офіційному веб-сайті про проведення аукціону (ст.58), розгляд організатором аукціону заяв на участь в аукціоні та допуск учасників до участі у прилюдних торгах (ст.ст. 60, 61), повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб визначених замовником (ст. 58).

Проте судами не встановлено наявності заявок на участь в аукціонах з продажу майна банкрута, що були призначені на 27.05.2016, 08.06.2016 та 12.05.2016 з відомостями, які визначені у частині 1 ст. 60 Закону про банкрутство, хоча гарантійний внесок ТОВ "Сазон" та ТОВ "Опторг Україна" на участь у другому повторному аукціоні 08.06.2016 був оплачений вказаними учасниками ще в квітні-травні 2016 року.

Згідно з частиною 4 ст. 60 Закону про банкрутство подана організаторові аукціону заява на участь в аукціоні підлягає реєстрації в журналі заяв на участь в аукціоні із зазначенням порядкового номера, дати і точного часу її подання.

Судами було досліджено книгу реєстрації заяв ТБ "Універсальний "Торговий двір", з якої вбачається подання заяви ТОВ "Сазон" (порядковий номер 51) від 21.05.2016 та заяви від 27.05.2016 ТОВ "Опторг Україна" (порядковий номер 52) лише на участь в спірному аукціоні 12.07.2016.

Зазначене свідчить про наявність ознак прямої заінтересованості організатора аукціону стосовно участі в аукціоні вказаних учасників, оскільки після 27.05.2016 організатором аукціону офіційно призначено два повторних аукціони з продажу майна банкрута 08.06.2016 та 15.06.2016, які були в подальшому скасовані. Проте заяви на участь в аукціоні 12.07.2016 були подані ТОВ "Сазон" та ТОВ "Опторг Україна" майже за два місяці до його проведення - 21.05.2016 та 27.05.2016 відповідно.

Вищевказане дає підстави для висновку, що фактично гарантійні внески за участь в спірному аукціоні 12.07.2016 обома його учасниками - ТОВ "Сазон" та ТОВ "Опторг Україна" сплачені не були, що виключає можливість їх допуску до участі в цьому аукціоні з огляду на норми ч. 3 ст. 60 Закону про банкрутство. При цьому згадані заяви учасників не містили обов'язкових реквізитів, встановлених ст. 60 Закону про банкрутство, у тому числі відомостей про наявність або відсутність заінтересованості заявника стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора аукціону та про характер цієї заінтересованості у разі її наявності.

Більше того, замовник аукціону - ліквідатор свідомо ухилився від виконання вимог ст. 58 Закону про банкрутство щодо встановлення в договорі про проведення аукціону обов'язку організатора аукціону щодо письмового повідомлення заставодержателя - ПАТ "ПроКредит Банк" про проведення аукціону з реалізації заставного майна.

Також згідно з п.п. 3.1. та п.п. 3.2 договору від 05.05.2016 на проведення другого повторного аукціону умови проведення аукціону визначаються замовником у заявці на проведення аукціону, яка підписується замовником. У заявці замовник зазначає: порядок та особливості проведення аукціону, повторного та другого, майно, його характеристики та місцезнаходження, початкова вартість майна (лоту), крок аукціону.

Проте подана замовником аукціону заява на проведення другого повторного аукціону від 05.05.2016 не містить порядку та особливостей його проведення, а також не визначає кроку аукціону.

У свою чергу в протокол аукціону від 12.07.2016 № 100080616/1 у порушення вимог ст. 69 Закону про банкрутство відсутні відомості про порядок поступового зниження вартості майна на крок аукціону, пропозиції учасників аукціону, причини зниження початкової вартості майна, що унеможливлює встановлення дійсного волевиявлення учасників аукціону. У той же час саме складений за результатами аукціону протокол є підставою для подальшого укладення між замовником та переможцем аукціону договору купівлі-продажу майна.

Вищезазначене у сукупності свідчить про грубе порушення організатором аукціону порядку його підготовки та проведення, а також вчинення замовником аукціону - ліквідатором, дій, направлених на порушення прав та інтересів заставного кредитора з метою створення передумов для штучного зменшення вартості реалізованого майна, що призвело до завдання істотних збитків останньому. У результаті цього заставне майно боржника з початковою вартістю на другому повторному аукціоні 24 828 015,50 грн. було реалізовано всього за 496 559,82 грн.

Отже, законним та обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, підтриманий судом апеляційної інстанції, про наявність безумовних правових підстав для визнання спірного аукціону недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, у даному випадку - договору купівлі-продажу майна підприємства - банкрута від 11.07.2016, укладеного між боржником в особі ліквідатора та переможцем аукціону - ТОВ "Сазон".

Разом з тим, суди встановили неможливість застосування наслідків недійсності договору купівлі продажу - реституції в порядку ст. 216 Цивільного кодексу України з підстав відсутності на момент розгляду спору спірного майна у власності ТОВ "Сазон" внаслідок його відчуження на користь іншої особи - ТОВ "Лексінг".

За приписами ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції обмежений обставинами справи, що встановлені судами попередніх інстанції та не може давати їм власну оцінку, а перевіряє застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права виключно на підставі вже встановлених фактичних обставин справи.

Відтак, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відповідність ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 54, 55, 60 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1117, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бондаренка В.А. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 у справі № Б-50/232-09 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді О.Є. Короткевич О.С. Удовиченко