ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Справа № 910/7247/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівМалетича М.М., Плюшка І.А.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Диженю Плаза", м. Вінниця
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року
у справі господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Диженю Плаза", м. Вінниця
до1. Державного підприємства "Сетам", м. Київ; 2. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів1. ОСОБА_4, м. Вінниця; 2. Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", м. Київ; 3. Приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни, м. Вінниця
провизнання електронних торгів недійсними, скасування Протоколу про проведення електронних торгів, скасування Акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування Свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача-1: не з'явився,

відповідача-2: Малівська Н.І.,

третьої особи-1: ОСОБА_7,

третьої особи-2: не з'явився,

третьої особи-3: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Диженю Плаза" (далі за текстом - ТОВ "Диженю Плаза") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Сетам" (далі за текстом - ДП "Сетам") та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою за стартовою ціною продажу 2 396 155 грн., проведених ДП "Сетам" в період часу з 09.00 год. 15.11.2016 року до 22.00 год. 17.11.2016 року; скасування Протоколу № 212781 від 17.11.2016 року проведення електронних торгів з реалізації нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою; скасування Акту про реалізацію предмета іпотеки від 25.11.2016 року, складеного головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Т.В. та затвердженого заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинським С.С.; скасування Свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, серія та номер 5375, виданого 30.11.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А.; скасування рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32678115 від 01.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2017 року до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі за текстом - ПАТ "Універсал Банк") та приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інну Анатоліївну.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року заяву про вжиття заходів до забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовими актами попередніх інстанцій, ТОВ "Диженю Плаза" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року в частині залишення без задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

ПАТ "Універсал Банк" до Вищого господарського суду України подано відзив на касаційну скаргу, в якому третя особа-2 проти доводів касаційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій - без змін.

В судовому засіданні представники відповідача-2 та третьої особи-1 проти доводів касаційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій - без змін.

Позивача, відповідача-1 та третіх осіб-2, -3 згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак вони не скористались передбаченим процесуальним законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників відповідача-2 та третьої особи-1, приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

05.05.2017 року ТОВ "Диженю Плаза" до господарського суду міста Києва подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з приводу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою.

Зазначену заяву мотивовано тим, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову або взагалі призведе до неможливості його виконання, оскільки третя особа-1 має усі можливості в будь-який час відчужити майно, яке реалізоване на оспорюваних торгах, що призведе до неможливості застосування реституції та поновлення порушених прав позивача, а також потребуватиме додаткових заходів щодо витребування майна у добросовісного набувача.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що задоволення судом заяви ТОВ "Диженю Плаза" фактично призведе до зупинення виконання судового рішення господарського суду Вінницької області у справі № 3/22/2012/5003 від 13.12.2012 року, яке набрало законної сили.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову унеможливить процедуру примусової реалізації іпотечного майна в межах виконавчого провадження, що в свою чергу порушить права ПАТ "Універсал Банк" як стягувача на повернення заборгованості за рішенням суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити, передбачені статтею 67 цього Кодексу, заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (ст. 65 Господарського процесуального кодексу України).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність у свою чергу не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет позову у даній справі стосується визнання електронних торгів недійсними, скасування Протоколу про проведення електронних торгів, скасування Акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування Свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

13.12.2012 року господарським судом Вінницької області винесено рішення у справі № 3/22/2012/5003, яким позов ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ "Диженю Плаза" задоволено та звернуто стягнення на нежитлові приміщення, що знаходяться у АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою та зареєстровані на праві власності за ТОВ "Диженю Плаза", на користь ПАТ "Універсал Банк" для погашення заборгованості з повернення кредитних коштів.

На виконання зазначеного рішення нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою реалізовано на торгах, дійсність яких оспорюється в даній справі.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, задоволення заяви ТОВ "Диженю Плаза" фактично призведе до зупинення виконання рішення господарського суду Вінницької області у справі № 3/22/2012/5003 від 13.12.2012 року, яке набрало законної сили, та унеможливить процедуру примусової реалізації іпотечного майна в межах виконавчого провадження, що в свою чергу порушить права ПАТ "Універсал Банк" як стягувача на повернення заборгованості за рішенням суду.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції вірно зауважено, що твердження позивача про загрозу реалізації третьою особою-1 придбаного на оспорюваних електронних торгах нерухомого майна не підтверджені жодними належними докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій щодо відсутності правового зв'язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також з тим, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що під час розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Також, колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що інші доводи ТОВ "Диженю Плаза", викладені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, вільного тлумачення правових норм, не спростовують законних висновків господарських судів попередніх інстанцій та вже були предметом розгляду в апеляційному господарському суді і обгрунтовано ним відхилені.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі № 910/7247/17 - залишити без змін.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіМ.М. Малетич

І.А. Плюшко