РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017Справа №910/18237/17

За позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик"

про визнання неправомірними дії та стягнення 12 622,49 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Красноголова О.А.(дов. від 03.01.2017)

Від відповідача Пиріг О.В.(дов. від 25.09.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про зобов"язання його включити заборгованість у розмірі 12 622,49 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.10.2017 порушено провадження у справі №910/18237/17 та призначено до розгляду на 14.11.2017.

Представник відповідача в судове засідання 14.11.2017 не з'явився, витребувані судом докази не подав, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 14.11.2017 прибув представник позивача та просив суд задовольнити клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 30.11.2017.

Представники позивача та відповідача з'явилися в судове засідання 30.11.2017, надали пояснення по суті справи.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Також відповідач зазначив, що у нього не було правових підстав для виконання платіжних доручень фізичних осіб, оскільки у день їх надання діяла законодавча заборона на задоволення вимог кредиторів, якими є фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - Головне управління) звернулося з листом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про вжиття невідкладних заходів щодо перерахування ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованості в сумі 12622,49 грн. зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рахунок управління Державної казначейської служби України в м. Чернівцях.

Листом від 08.06.2017 №2-2/2808 ПАТ «КБ «Хрещатик» відмовив у задоволенні клопотання Головного управління щодо перерахування коштів, що були сплачені фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через Буковинське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик». Свою відмову банк мотивував тим, що строк подання кредиторських вимог минув і банк не має правових підстав задовольнити клопотання про перерахування коштів та включити вимоги вищезазначених осіб до реєстру кредиторів.

04.05.2016 Головним управлінням проведена перевірка Територіального сервісного центру 7341 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області з питання повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні до Державного бюджету України, за період з 01.03.2016 по 31.03.2016, про що складено Акт № 1.

Перевіркою виявлено факти не зарахування до Державного бюджету України збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, сплаченого фізичними особами через Буковинське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик»:

- ОСОБА_3 (ід. код НОМЕР_1) - 5874,99 грн.(квитанція №1-10 від 05.04.2016) про що зазначено в акті перевірки від 04.05.2016 №1;

- ОСОБА_4 (ід. код НОМЕР_2) - 6747,50 грн. (квитанція №1-134 від 05.04.2016) про що зазначено в акті перевірки від 04.05.2016 №1.

В подальшому Головне управління звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Хрещатик» з проханням зазначити причину не зарахування коштів на рахунок Управління Державної казначейської служби України в м. Чернівцях, призначених для зарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі та перспективи перерахування зазначених коштів до Державного бюджету України.

Згідно відповіді від 02.06.2016 зазначено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 №463 про запровадження у ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.04.2016 тимчасової адміністрації, під час якої не здійснюється задоволення вимог кредиторів банку, тому платежі, ініційовані вищезазначеними клієнтами 05.04.2016, не були виконані.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатору банку».

Згідно з зазначеними рішеннями розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик» на ліквідацію «КБ «Хрещатик» Костенко Ігорю Івановичу.

Головне управління звернулось до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою на визнання кредиторських вимог, в межах встановлених строків.

Однак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомив, що заява на визнання кредиторських вимог підлягає відхиленню, оскільки не подана особисто платниками - фізичними особами.

В зв'язку з цим, Головне управління звернулось до фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проханням особисто подати заяви на визнання кредиторських вимог.

У відповідь на заяви про визнання кредиторських вимог вищезазначені фізичні особи отримали відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», мотивовану тим, що вказані заяви надійшли після закінчення строку прийняття кредиторських вимог.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання неправомірними дії щодо відмови у перерахуванні коштів та включення заборгованості в сумі 12 622,49 грн. до акцептованих вимог кредиторів.

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, у зв'язку з наступним:

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ «ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенко І.І. з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06.06.2016 по 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), Костенку І.І.

Вказана інформація міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб всесвітньої мережі Інтернет (http://www.fg.gov.ua), та відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є загальновідомою та не потребує доказування.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який відповідно є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Статтею 1 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон) визначено, які саме правовідносини він регулює, так у ній зазначається, що ним зокрема визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, а також цим законом регулюються відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

У п.8 Розділу X прикінцевих та перехідних положень ЗУ „Про систему гарантування вкладів" зазначено, що, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому закону.

Таким чином, на час розгляду в суді даного спору відбувається ліквідація банку.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах, як про це зазначалося вище.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини

другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно ч. 2, 3 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно пункту 5-4 статті 2 зазначеного Закону під поняттям "кредитор" розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Відтак, виходячи з аналізу вищенаведених положень та положень статті 509 ЦК України, Позивач не с кредитором банку. Кредитором Банку в данному випадку є фізичні особи, які здійснювали спірні платежі через банківську установу та платежі яких не було виконано.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.21 ГПК України, позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Виходячи з наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області є неналежним позивачем, оскільки позовні вимоги про перерахування грошових коштів мають право заявляти виключно фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено черговість задоволення вимог кредиторів банку, а саме: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Згідно ч. 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Виходячи зі змісту статей 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Таким чином, після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд України у своїх постановах від 25.03.2015 у справі № 3-24гс15, від 01.04.2015 у справі № 3- 25гс15 та від 01.04.2015 року у справі № 3-34гс15.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахуванні коштів, то суд зазначає, що статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що операції з відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів належить до банківських послуг, які дозволяється надавати виключно банку.

Даною нормою також встановлено, що надання банківських послуг має право здійснювати банк на підставі банківської ліцензії.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду даного спору Національним банком України у банку відкликано банківську ліцензію, виконання спірних операцій з перерахування коштів на підставі спірних платіжних доручень на виконання умов договору банківського рахунку відповідачем стало не можливим.

У день надання фізичними особами платіжних доручень до Банку, в ПАТ «КБ «Хрещатик» було запроваджено процедуру тимчасової адміністрації.

Ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Слід звернути увагу, що нормами п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

1) сплати регулярного збору до Фонду;

2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті;

3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку;

4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку;

4і) виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах, що надійшли на спеціальний рахунок у банку, відкриття якого передбачено законодавством України для юридичної особи, починаючи з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Даний перелік обставин, на які не поширюються обмеження згідно п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є виключним.

Таким чином, у Банку не було правових підстав для виконання платіжних доручень фізичних осіб, оскільки у день їх надання діяла законодавча заборона на задоволення вимог кредиторів, якими є фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 05.12.2017