ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 грудня 2017 р. Справа № 921/552/17-г/7

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО»

(вул. Білецька, 2, м. Чортків, Тернопільська область, 48500)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНСЕТ ГРУП»

(вул. Промислова, буд. 16, офіс, 25, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)

про стягнення 138 354,78 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 керівник;

відповідача : не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕТ ГРУП» боргу за договором від 14.07.2017 р. в розмірі 138 354,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки № б/н. від 14.07.2017р. в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 821/552/17-г/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 30.10.2017 року.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2017 р. матеріали справи № 921/552/17-г/7 передано за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2017 р. справу № 921/552/17-г/7 розподілено судді Матвійчуку В.В.

Ухвалою суду від 07.11.2017р. справу № 921/552/17-г/7 прийнято до провадження з призначенням до розгляду на 05.12.2017р.

На визначену судом дату зявився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень щодо обставин викладених в позові та визначених судом документів не надав. При цьому суд зважає, що ухвала про порушення провадження у справі від 02.10.2017р., ухвали суду від 30.10.2017р. та від 07.11.2017р., направлені відповідачу за адресою вказаною Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута на адресу суду відділенням поштового зв'язку з написом наступного змісту: «за зазначеною адресою не проживає».

При цьому суд зважає, що за приписами ст. 64 ГПК України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Так, у пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 зазначено, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника відповідача документально підтверджена не була, надані позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Перевіривши доводи представника позивача поданими доказами, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

14 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО» (позивач, за договором Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕТ ГРУП» (відповідач, за договором Покупець) укладено договір № б/н. (надалі Договір)

Відповідно до предмету Договору, Продавець зобовязується у 2017 році продати і відвантажити борошно пшеничне І і вищого сорту (далі товар) в обсязі, асортименті згідно з рознарядками Покупця відповідно до його потреби, а Покупець забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з нижчевикладеною специфікацією: борошно пшеничне І сорту, кількістю 11000 кг, зі строком постачання до 20.07.2017р. включно, за ціною 6,60 за 1 кг, загальною вартістю 72 600,00 грн.; борошно пшеничне вищого сорту, кількістю 11000 кг, зі строком постачання до 20.07.2017р. включно, за ціною 6,70 за 1 кг, загальною вартістю 73 700,00 грн..

Продавець повинен поставити Покупцю товар, якість якого відповідає вимогам ГСТУ 46.004-99 або ТУ з показниками не гіршими ніж у ГСТУ 46.004-99, умовам цього Договору і бути підтверджена документом, що підтверджує якість та безпечність товару (оригінал або копія, завірена печаткою Продавця), відповідно до діючого законодавства. (п. 2.1. Договору)

Сума цього Договору становить 146 300,00 грн., у тому числі ПДВ. Сума Договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару. (п. 3.1. Договору)

Сторони погодили, що оплата за цим Договором здійснюватиметься протягом 10 календарних днів за кожну партію товару з моменту її відвантаження. (п. 4.1. Договору)

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2017 року. (п. 10.1. Договору)

В рамках Договору позивач за видатковою накладною № 20 від 14.07.2017р. поставив відповідачеві товар загальною вартістю 146 300,00 грн. Цією ж датою позивачем виставлено відповідачу рахунок № 20 на оплату товару.

Виходячи з умов п. 4.1. Договору та дати поставки Товару, відповідач зобовязаний провести розрахунки не пізніше 24.07.2017р.

Матеріалами справи стверджується, що позивач звертався до відповідача з претензією № 1 від 23.08.2017р. у звязку з порушенням останнім взятих на себе зобовязань за Договором, в якій встановив термін погашення заборгованості до 06.09.2017р. .

При цьому позивачем надано виписку банку, за якою відповідачем, в рахунок проведення розрахунків за товар, 06.09.2017р. перераховано 14 800 грн.

За твердженням позивача, неоплаченим залишився товар на суму 131 500,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань за Договором і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення боргу.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобовязання по оплаті отриманого товару.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобовязання за Договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, відповідачем виконувались не належним чином.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, позивачем правомірно заявлено до стягнення 131 500,00 грн. боргу.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено до стягнення 138 354,78 грн. боргу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем нараховано 6 120,34 грн. пені та 734,44 грн. три відсотки річних. Зазначені суми останнім включено до суми основного боргу. При цьому суд зазначає, що пеня та річні є санкціями, застосування яких є можливим при порушенні зобовязань, і не можуть бути боргом, оскільки регулюються різними нормами.

За таких обставин, заявлена до стягнення сума 6 654,78 грн. не є боргом, а відтак у суду відсутні правові підстави для віднесення даної суми на відповідача.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог в частині стягнення 131 500,00 грн. основного боргу.

З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕТ ГРУП» (вул. Промислова, буд. 16, офіс 25, м. Калинівка, Вінницька область, 22400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО» (вул. Білецька, 2, м. Чортків, Тернопільська область, 48500, ) 131 500 (сто тридцять одну тисячу пятсот) грн. 00 коп. боргу; 1 972 (одну тисячу девятсот сімдесят дві) грн. 50 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. В позові в частині стягнення 6 654,78 грн. боргу відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 06 грудня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Промислова, буд. 16, офіс, 25, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)