У Х В А Л А

01.12.2017 Справа № 910/9871/17
Суддя Яковенко А.В., розглянувши

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп"

про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн.

поданої в межах справи №9109871/17

За заявою Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" ( )

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/9871/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп" про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія"; припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" - арбітражного керуючого Рабушко Вячеслава Степановича; визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" (01001, м. Київ, вул. Еспаладна, б.34/2, ); відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" (01001, м. Київ, вул. Еспаладна, б.34/2, ) арбітражного керуючого Титаренка Миколу Олександровича (свідоцтво №823 від 18.04.2013).

27.11.2017 до Господарського суду м Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" арбітражного керуючого Титаренка М.О. про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп" як субсидіарного відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013 суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (ч. ч. 10, 11 ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч. 8 ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 23.04.2015 у справі № 905/5359/13-908/4643/14, від 05.12.2013 у справі № 911/673/13-г.

У відповідності до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними справляється судовий збір у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів заяви про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп" як субсидіарного відповідача, заявником не додано належних доказів сплати судового збору за подання такої заяви у встановленому порядку та розмірі.

Згідно ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими акатами України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Ліквідатором не подано суду докази направлення заяви відповідачу.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Згідно із п. 5 ч.2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як вбачається із змісту позовних матеріалів заявником не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З огляду на викладені обставини та наведені норми, заява іквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" арбітражного керуючого Титаренка М.О. про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп" як субсидіарного відповідача повертається судом без розгляду.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-тест-лабораторія" арбітражного керуючого Титаренка М.О. про стягнення грошових коштів у розмірі 5 561 107,56грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотестлаб груп" як субсидіарного відповідача з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя А.В. Яковенко