РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017Справа №910/17845/17

За позовом Корпорації "ВЕЕСВІ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп"

про визнання недійсним договору

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Зелена О.А. (довіреність)

від відповідача 1: Менченя К.В. (довіреність)

від відповідача 2: Щербань Д.М. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація "ВЕЕСВІ" (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" (відповідач 2) про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.06.2017 укладеного між ТОВ "Голд Трейдінг Груп" та ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД".

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що укладаючи договір про відступлення права вимоги від 30.06.2017 сторони фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, а тому вказаний договір суперечить вимогам чинного законодавства та має бути визнаний судом недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 порушено провадження по справі № 910/17845/17 та призначено її розгляд на 09.11.2017.

02.11.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано до суду заяву про виправлення описки в позовній заяві, довідку про відсутність аналогічного спору та документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 розгляд справи №910/17845/17 відкладено на 28.11.2017.

24.11.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нормативно-правові обґрунтування позовних вимог.

24.11.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позовні вимоги заперечив та просить суд залишити без задоволення позовну заяву позивача. В обґрунтування своїх заперечень відповідач 1 посилається на те, що відступлення права вимоги можливе на будь-якій стадії судового процесу, позивачем не наведено підстав для недійсності договору та не сплачується заборгованість на виконання рішення суду.

24.11.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач 2 позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що позивач не є стороною договору та не обґрунтовує як порушує спірний договір права позивача. Також відповідач 2 зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" у виконавчому проваджені №54213684 з виконання наказу №904/10254/16 від 29.05.2017 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальності "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД", а тому правомірність відступлення права вимоги може бути вирішена при розгляді даної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 28.11.2017 надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав вимоги.

Представник відповідача 1 заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача 2 проти позовних вимог заперечив, надав пояснення по суті заперечень.

В судовому засіданні 28.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 у справі №904/10254/16 за позовом ТОВ "Голд Трейдінг Груп" до Корпорації "ВЕЕСВІ" про стягнення 200 000 грн. скасовано. Прийнято нове рішення, позов задоволено, стягнуто з Корпорації "ВЕЕСВІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" 200 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, 6300,00 грн. витрат по сплаті судового збору, у тому числі за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Згідно із постановою Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.06.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 по справі №904/10254/16.

30.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" (новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 (надалі - договір відступлення).

У відповідності до п. 1. договору відступлення, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 р. у справі №904/10254/16, про стягнення з Корпорації "ВЕЕСВІ" грошових коштів у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп., а новий кредитор приймає відповідне право вимоги, яке належить первісному кредитору в порядку та на умовах, які передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Сторони у пункті 2 договору відступлення домовились про те, що у відповідності до умов цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, яке виникло із судового рішення - постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав.

Відповідно до п. 4 договору відступлення, право вимоги первісного кредитора до Корпорації "ВЕЕСВІ" на момент укладення даного договору складає 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп., яке підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017. Вказана заборгованість на момент укладення цього договору не погашена. До нового кредитора, крім іншого, переходить право на стягнення санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням зобов'язань.

Згідно із п. 5 договору відступлення сторони погодили, що ціна даного договору складає 110 000,00 (сто десять тисяч) грн., які новий кредитор зобов'язується сплатити на розрахунковий рахунок первісного кредитора вказаний в даному договорі не пізніше 30 червня 2019 року.

Моментом переходу права вимоги первісного кредитора за Основним договором до нового кредитора є підписання даного договору сторонами (п. 6 договору відступлення).

Відповідно до п. 7 договору відступлення, новий кредитор зобов'язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" направлено Корпорації "ВЕЕСВІ" повідомлення про відступлення права вимоги вих. 03-07 від 03.07.2017.

Первісний кредитор зобов'язується передати новому кредитору всі відповідні документи, з яких випливає право вимоги, що відступається за цим договором (п. 8 договору відступлення).

Згідно із актом приймання-передачі документів за договором відступлення права вимоги від 07.07.2017, ТОВ "Голд Трейдінг Груп" передало, а ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" прийняло засвідчену судом копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від суду від 29.05.2017 у справі № 904/10254/16, оригінал постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2017 та виписку з рахунку ТОВ "Голд Трейдінг Груп" щодо перерахування коштів в сумі 200000,00 грн. на рахунок Корпорації "ВЕЕСВІ".

Пунктом 3 договору сторони погодили, що в розумінні ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, новий кредитор є процесуальним правонаступником первісного кредитора та набуває всіх процесуальних прав.

Відповідно до п. 16 договору відступлення, одночасно з підписанням даного договору, ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД", як новий кредитор за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16, в порядку процесуального правонаступництва набуває право на участь у судових справах та виконавчих провадженнях, які стосуються виконання вищевказаної постанови. Вказані права новий кредитор реалізовує шляхом подання та розгляду судами заяв про заміну сторони у судових справах та/або заяв про заміну стягувача у виконавчому провадженні відповідно до приписів ст.ст. 25, 121-4 ГПК України, ст. 37 ЦПК України, включаючи право бути кредитором, та заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідно до приписів ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (п. 11, п. 12).

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що укладаючи договір про відступлення права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 сторони фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, не зважаючи на те, що відступлення права стягувача за рішенням суду шляхом укладання цивільно-правової угоди не передбачена, у зв'язку із чим, згідно із ст. 215 ЦК України є підставою для визнання такого договору недійсним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, 30.06.2017 між відповідачами укладено договір про відступлення права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.06.2017 укладеного між ТОВ "Голд Трейдінг Груп" та ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД".

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Зі змісту оспорюваного договору про відступлення права вимоги вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" належне йому права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 про стягнення 200000,00 грн. Також у договорі відступлення сторони визначили, що до відповідача 1 переходять права відповідача 2 у зобов'язанні, яке виникло із судового рішення - постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтями 25, 121-4 Господарського процесуального кодексу України

З наведеного випливає, що заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Натомість, у договорі відступлення права вимоги сторони не передбачили заміну кредитора безпосередньо у зобов'язанні з повернення 200 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, а передбачили передачу відповідачу 1 права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 та визначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" стає новим кредитором за вказаною постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16.

Тобто, укладаючи спірний правочин, відповідачі, не замінюючи кредитора у зобов'язанні з повернення 200 000,00 грн. безпідставно набутих коштів, фактично замінили стягувача на стадії виконання рішення апеляційного суду.

Однак, уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Незважаючи на те, що у договорі зазначено про можливість подання заяв про зміну стягувача, відповідачі передбачили лише передачу права вимоги згідно із постановою апеляційного суду та самостійно визначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" стає новим кредитором за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 та процесуальним правонаступником відповідача 2.

З урахуванням викладеного вище, при укладанні договору про відступлення права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16 сторони, не змінюючи кредитора в зобов'язанні в установленому порядку новим кредитором, замінили стягувача на стадії виконання рішення суду, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 923/945/13 та у постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2017 по справі №925/67/17.

У відповідності до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із приписами частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Пунктом 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Проаналізувавши зміст оспорюваного правочину, суд прийшов до висновку, що договір від 30.06.2017 про відступлення права вимоги за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16, укладений між відповідачами суперечить вимогам чинного законодавства, а тому є недійсним згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно із п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо чинне законодавство не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися ст. 1 і 2 ГПК України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених випадках прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа чиї права та охоронювані інтереси порушує цей правочин.

Відповідно до п. 18 листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за загальним правилом частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин); згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. ЦК України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, позивач виступає боржником за постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №904/10254/16, право вимоги за якою було відступлено за оспорюваним договором укладеним між відповідачами, то укладення даного договору впливає на права позивача, а тому суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача 2.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд задовольняє позов Корпорації "ВЕЕСВІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.06.2017 укладеного між ТОВ "Голд Трейдінг Груп" та ТОВ "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 30.06.2017 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" (01135, м. Київ, вулиця Златоустівська, будинок 30, ідентифікаційний код 38619972) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" (03150, м. Київ, вулиця Лабораторна, будинок 33/37, ідентифікаційний код 40760450).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Трейдінг Груп" (01135, м. Київ, вулиця Златоустівська, будинок 30, ідентифікаційний код 38619972) на користь Корпорації "ВЕЕСВІ" (49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Курсантська, будинок 3, ідентифікаційний код 30431695) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" (03150, м. Київ, вулиця Лабораторна, будинок 33/37, ідентифікаційний код 40760450) на користь Корпорації "ВЕЕСВІ" (49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Курсантська, будинок 3, ідентифікаційний код 30431695) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2017.

Суддя С.О. Турчин