ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.2017р. Справа №905/1934/17

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю морського агентства «Трансфлот», м.Маріуполь,

про стягнення 39321,42 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 гол. спец.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю морського агентства «Трансфлот», м.Маріуполь про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 38434,50 грн, пені у розмірі 886,92 грн, а загалом 39321,42 грн на користь державного бюджету.

19.09.2017р. до господарського суду надійшла заява №10-07-05057 від 19.09.2017р. про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області заявило вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 51296,93 грн, пені у розмірі 243,73 грн, а загалом 51540,66 грн на користь державного бюджету.

Відповідно до заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р. про зменшення розміру позовних вимог Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 35423,81 грн, пеню у розмірі 151,36 грн, що загалом становить 35575,17 грн на користь державного бюджету.

У судовому засіданні 31.10.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р. про зменшення розміру позовних вимог.

Виходячи з того, що нормами ст.22 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача до прийняття рішення по справі зменшити або збільшити розмір позовних вимог, судом розглядається позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів у розмірі 35423,81 грн, що стало підставою для нарахування пені.

Відповідач у відзиві б/н від 29.09.2017р. з розрахунком заборгованості по орендній платі за договором №887/2001 від 26.12.2001р. погодився, проте просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» здійснює господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, що негативно впливає на фінансове становище підприємства. Крім того, відповідач зазначав, що останнім було сплачено грошові кошти у загальному розмірі 39400 грн в рахунок погашення заборгованості по орендній платі за договором №887/2001 від 26.12.2001р. за заявлений період, що підтверджується платіжними дорученнями №125 від 30.08.2017р., №135 від 29.09.2017р., №134 від 22.09.2017р.

Водночас, у вказаному відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» просило суд розгляд справи здійснити без участі власного представника.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання, 31.10.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що згідно з ухвалою господарського суду від 24.10.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 31.10.2017р. обовязковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

26.12.2001р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю морським агентством «Трансфлот» (орендар) був підписаний договір оренди №887/2001.

Відповідно до п.1.1 укладеного орендодавцем та орендарем договору (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012р.) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно цілісний майновий комплекс «Комплекс з агентування суден», м.Маріуполь, пл.Морвокзалу, склад і вартість якого визначено відповідно до результатів інвентаризації станом на 30.11.2011р., передавального балансу станом на 30.11.2011р., та акту оцінки підприємства, складеного станом на 30.11.2011р., що є додатком до цього договору. Вартість підприємства становить 501213 грн, у тому числі: первісною вартістю 535133,67 грн, залишковою вартістю 471102 грн; нематеріальні активи: залишковою вартістю 30111 грн.

За змістом п.3.1 договору №887/2001 від 26.12.2001р. (з урахуванням змін, які внесені договором №5 від 24.03.2017р.) на підставі постанови №783 від 02.11.2016р. Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління державним майном» з моменту набрання чинності цього договору і до 31.12.2019р. орендна плата визначається із застосуванням орендної ставки за використання цілісного майнового комплексу «Комплекс з агентування суден» в розмірі 70 відсотків встановленого обсягу, і становить за базовий місяць розрахунку січень 2017 року 10642,42 грн. Відповідні зміни відображаються у розрахунку орендної плати, що є невідємною і складовою частиною договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р. Орендна плата з лютого 2017 року щомісячно корегується на індекс інфляції, встановлений Мінстатом України.

За приписами п.10.1. договору №887/2001 від 26.12.2001р. (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012р.) за взаємною згодою сторін, вираженою шляхом підписання додаткової угоди №3 про внесення змін до договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р., строк дії продовжено до 26.12.2026р.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди, який підпадає під правове регулювання норм ст.759 Цивільного кодексу України та ст.ст.283-291 Господарського кодексу України, а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами ч.ч.1, 3 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В силу норм ч.1 ст.795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

26.12.2001р. на виконання умов договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р. (з урахуванням відомостей, які містить додаткова угода №1 від 26.12.2001р.) орендодавець передав орендарю майно відповідно до акту прийому-передачі державного майна цілісного майнового комплесу «Комплекс з агентування суден», а саме: основні засоби: за первісною вартістю - 110812 грн, за залишковою вартістю 78011 грн.

У подальшому, на виконання приписів додаткової угоди №3 від 06.08.2012р., сторонами було підписано акт прийому-передачі державного майна цілісного майнового комплексу «Комплекс з агентування суден» від 06.08.2012р., за змістом якого орендодавець передав, а орендар прийняв майно, а саме: основні засоби: по первісній вартості 535133,67 грн, по залишковій вартості 471102 грн; нематеріальні активи: по залишковій вартості 30111 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За правилами п.3.1 договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р. (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012р.) орендна плата з 27.12.2011р. визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. (зі змінами та доповненнями) і становить за базовий місяць розрахунку грудень 2011 року 8378,63 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п.п.3.2, 3.3 укладеного сторонами правочину орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, починаючи з базового місяця. Орендна плата перераховується до державного бюджету з врахуванням умов Закону України «Про державний бюджет України» за кожен місяць фактичного використання державного майна, щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до відомостей, які наявні у розгорнутому розрахунку боргу та пені станом на 28.07.2017р. за договором оренди №887/2001 від 26.12.2001р., станом на 10.03.2017р. у Товариства з обмеженою відповідальністю морського агентства «Трансфлот» обліковувалась переплата у розмірі 9575,43 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» по сплаті орендних платежів за договором №887/2001 від 26.12.2001р. (з урахуванням наявної переплати станом на 10.03.2017р. у розмірі 9575,43 грн) за період з березня по вересень 2017 року становила 72797,24 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- березень 2017 року (01.03.2017р. 23.03.2017р.): сума орендної плати за лютий 2017р. помножена на індекс інфляції березня 2017р.: 15355,28 * 1,018 = 15631,68 грн; 15631,68 грн/ 31 (кількість днів у березні 2017р.) = 504,25 грн за 1 день у березні 2017 року; 504,25 грн * 23 дні = 11597,70 грн;

- березень 2017 року (24.03.2017р. 31.03.2017р.): сума орендної плати за базовий місяць січень 2017 року (додаток №8 від 24.03.2017р. до договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р.) становить 10642,42 грн * 1,010 (індекс інфляції лютого 2017р.) * 1,018 (індекс інфляції березня 2017р.) = 10942,32 грн; 10942,32 грн/ 31(кількість днів у березні 2017р. = 352,98 грн * 8 днів = 2823,82 грн;

- квітень 2017р.: сума орендної плати за березень 2017р. помножена на індекс інфляції квітня 2017р.: 10942,32 * 1,009 = 11040,80 грн;

- травень 2017р.: сума орендної плати за квітень 2017р. помножена на індекс інфляції травня 2017р.: 11040,80 * 1,013 = 11184,33 грн;

- червень 2017р.: сума орендної плати за травень 2017р. помножена на індекс інфляції червня 2017р.: 11184,33 * 1,016= 11363,28 грн;

- липень 2017 року: сума орендної плати за червень 2017р. помножена на індекс інфляції липня 2017р.: 11363,28 * 1,002 = 11386,01 грн;

- серпень 2017 року: сума орендної плати за липень 2017р. помножена на індекс інфляції серпня 2017р.: 11386,01 * 0,999 = 11374,62 грн;

- вересень 2017 року: сума орендної плати за серпень 2017р. помножена на індекс інфляції вересня 2017р.: 11374,62 * 1,02 = 11602,11 грн.

Відтак, за висновками суду, з огляду на те, що відповідно до приписів п.3.3 укладеного сторонами правочину орендна плата мала сплачуватись щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, строк внесення орендних платежів за період з березня по вересень 2017 року настав.

Як вказувалось судом, у відзиві б/н від 29.09.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» з розрахунком заборгованості по орендній платі за договором №887/2001 від 26.12.2001р. погодилось.

При цьому, як зазначає відповідач, орендар перерахував на користь орендодавця грошові кошти у загальній сумі 39400 грн в рахунок погашення заборгованості по сплаті орендних платежів за договором №887/2001 від 26.12.2001р., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №125 від 30.08.2017р., №135 від 29.09.2017р., №134 від 22.09.2017р.

Відповідно до ст.534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

За змістом роздруківки з компютерної програми «Інформаційно-пошукова підсистема «Етап-Оренда» Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області «Про стан надходження орендної плати по договору оренди №887/2001 від 26.12.2001р. станом на 13.10.2017р.», позивач здійснив зарахування грошових коштів за спірним договором оренди на загальну суму 39400 грн наступним чином:

- 1501,80 грн - погашення заборгованості зі сплати штрафних санкцій, 9898,20 грн погашення заборгованості по сплаті орендних платежів (платіжне доручення №125 від 30.08.2017р. на суму 11400 грн);

- 433,49 грн - погашення заборгованості зі сплати штрафних санкцій, 19566,51 грн погашення заборгованості по сплаті орендних платежів (платіжне доручення №134 від 22.09.2017р. на суму 20000 грн);

- 91,28 грн - погашення заборгованості зі сплати штрафних санкцій,7908,72 грн погашення заборгованості по сплаті орендних платежів (платіжне доручення №135 від 29.09.2017р. на суму 8000 грн).

Таким чином, дослідивши наявні у матеріалах справи платіжні доручення, з урахуванням відомостей про надходження орендної плати по договору №887/2001 від 26.12.2001р. станом на 13.10.2017р., заборгованість відповідача за вказаним правочином (в межах предмета позову з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) на теперішній час становить 35423,81 грн.

Ухвалою від 24.10.2017р. відповідача було зобовязано надати, зокрема, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем суми орендної плати (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості в сумі 35423,81 грн не спростував.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов?язання за договором оренди №887/2001 від 26.12.2001р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов?язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 35423,81 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до п.3.5 договору №887/2001 від 26.12.2001р. орендна плата, перерахована несвоєчасно або в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі 120% річних від облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення (з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) 151,36 грн пені за період з 30.09.2017р. по 13.10.2017р.

За висновками суду, розрахунок пені є арифметично вірним.

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку пені, здійснивши оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги (з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) стосовно стягнення пені підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 151,36 грн.

Таким чином, позов (з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 35423,81 грн, пені у розмірі 151,36 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги (з урахуванням заяви №10-07-05686 від 20.10.2017р.) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю морське агентство «Трансфлот», м.Маріуполь про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 35423,81 грн, пені у розмірі 151,36 грн, що загалом становить 35575,17 грн, на користь державного бюджету, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю морського агентства «Трансфлот» (87510, Донецька обл., м.Маріуполь, просп.Адмірала Луніна, буд.42, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 35423,81 грн, пеню у розмірі 151,36 грн на користь державного бюджету (р/р 0051, МФО 834016, код бюджетної класифікації 22080100, отримувач Маріупольське УК/м.Маріуполь/22080100, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю морського агентства «Трансфлот» (87510, Донецька обл., м.Маріуполь, просп.Адмірала Луніна, буд.42, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м.Харків, майдан Театральний, 1, , р/р 1314, МФО 820172, ДКС України) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 31.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 06.11.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця