РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017Справа №910/15220/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 5 823,33 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Синельніков М.О., довіреність № ГО-16/160від 12.12.2016

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 5 823,33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15220/17 та призначено розгляд на 13.10.2017.

10.10.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

13.10.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 13.10.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Ухвалою суду від 13.10.2017 відкладено розгляд справи на 10.11.2017.

06.11.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заперечення на відзив.

В судове засідання 10.11.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 10.11.2017 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.11.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

08.06.2016 між позивачем, як страховиком та ОСОБА_2, як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Nissan Almera" д.р.н. НОМЕР_1.

14.11.2016 в м. Києві на вул. Січових Стрільців сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ» д/н НОМЕР_2, під керування ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2016, було визнано винним гр. ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до страхового акту № 1204Р/40/2 від 15.11.2016 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у 5823,33 грн.

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 5823,33 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №2418 від 23.01.2017 р.

28.02.2017 на адресу відповідача позивачем було надіслано лист №01-1/69 відповідно до якого відповідача було повідомлено про виплату страхового відшкодування в добровільному порядку. Проте відповідач ніяким чином не відреагував на лист.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 статті 33 цього Закону.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог із тих підстав, що оскільки договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7757020 був переданий невідомій особі, яка не мала відповідних повноважень, останній визначив бланк як втрачений.

Суд не приймає доводи відповідача стосовно того , що Договір (поліс) №АЕ7757020 є неукладеним, так як підписаний зі сторони відповідача особою, яка не мала повноважень на вчинення даних дій, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 5823,33грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ідентифікаційний номер 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (03062, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 65, ідентифікаційний номер 30115243) страхове відшкодування в розмірі 5823 (п'ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 33 коп., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.11.2017

Суддя В.І. Мельник