ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 грудня 2017 року Справа № 916/139/13-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Поліщука В.Ю., Полякова Б.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк"
на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року
у справі Господарського суду№ 916/139/13-г Одеської області
за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"
доФізичної особи підприємця Мевши Миколи Дмитровича
провизнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Подана публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 916/139/13-г із значним пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду - 18.10.2017.

Касаційна скарга містить клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання, проте без зазначення причин пропуску процесуального строку.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку. При цьому, виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Враховуючи, що ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вбачається оскаржувана ухвала від 24 жовтня 2016 року суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою скаржника, була направлена на адресу банку 25.10.2016.

Тобто, минув рік з моменту набрання законної сили оскаржуваною ухвалою, а також з моменту направлення ухвали на адресу скаржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ГПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, колегія суддів відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про поновлення цього строку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 916/139/13-г.

2. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" повернути її заявнику.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.Ю. Поліщук

Б.М. Поляков