ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа № 921/607/16-г/6
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівКартере В.І. Козир Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на ухвалу від та на постанову відГосподарського суду Тернопільської області 23.02.2017 Львівського апеляційного господарського суду 28.03.2017
у справі№ 921/607/16-г/6
Господарського судуТернопільської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції
доПриватного підприємства "Голден Вуд"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Альпо"
пропримусове виселення з нежитлового приміщення

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з'явився;
- відповідача - третьої особи повідомлений, але не з'явився; повідомлений, але не з'явився;
Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 08.03-04/6216 від 20.11.2017 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 921/607/16-г/6 у зв`язку з відпусткою судді Барицької Т.Л.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.11.2017 у справі № 921/607/16-г/6 визначено наступний склад колегії суддів: Губенко Н.М.- головуючий (доповідач), Картере В.І., Козир Т.П.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Голден Вуд" про примусове виселення із будівлі магазину меблів з ремонтною майстернею за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 у справі № 921/607/16-г/6 (колегія суддів у складі: Шумський І.П. - головуючий суддя, судді Сидорук А.М., Стадник М.С.), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 (колегія суддів у складі: Хабіб М.І. - головуючий суддя, судді Дубник О.П., Зварич О.В.), припинено провадження у даній справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 у справі № 921/607/16-г/6.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для примусового виселення Приватного підприємства "Голден Вуд" із будівлі магазину меблів з ремонтною майстернею за адресою: м. Тернопіль, віл. Текстильна, 18.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на те, що 10.08.2007 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпо" було укладено генеральну кредитну угоду № 10; в забезпечення виконання зобов'язань за генеральною кредитною угодою № 10 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпо" було укладено договір іпотеки № 8324 від 17.08.2007, за умовами якого банку передано в іпотеку будівлю магазину меблів з ремонтною майстернею площею 2981,1 кв. м, розташовану на вул. Текстильна, 18 у м. Тернопіль, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Альпо" на праві власності; в рамках генеральної кредитної угоди № 10 від 10.08.2007 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпо" було укладено кредитний договір № 010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011; у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпо" своїх зобов'язань за кредитним договором, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2012 у справі № 5/35/5022-751/2012 позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Альпо" задоволено, стягнуто з ТОВ "Альпо" на користь банку 9041334,55 грн. заборгованості за кредитним договором № 010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю магазину меблів з ремонтною майстернею загальною площею 2981,1 кв. м., розташованою на вул. Текстильна, 18 у м. Тернопіль, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною 9836605,00 грн.; 16.10.2012 на виконання вказаного рішення судом видані відповідні накази; відповідно до п. 4.1.4 договору іпотеки ТОВ "Альпо" (іпотекодавець) зобов'язувалось не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, зокрема, не передавати його в оренду, без отримання попередньої письмової згоди банку; позивачу стало відомо, що в порушення умов договору іпотеки та ст. 9 Закону України "Про іпотеку" без згоди банку, як іпотекодержателя, 01.07.2013 ТОВ "Альпо" уклало договір оренди з ПП "Голден Вуд" та передало йому в оренду нежитлові приміщення площею 1901,3 кв. м., розташовані на вул. Текстильна, 18 у м. Тернопіль, що належать ТОВ "Альпо"; даний договір, укладений між ТОВ "Альпо" та ПП "Голден Вуд", є недійсним в силу ст. 12 Закону України "Про іпотеку", оскільки укладений без згоди іпотекодержателя; отже, у ПП "Голден Вуд" відсутні правові підстави для перебування у спірному приміщенні; на адресу ПП "Голден Вуд" та іпотекодавця були направлені листи №140-5-5-00/11-658 від 22.08.2016 про неправомірність користування нежитловим приміщенням та звільнення його добровільно протягом 20 днів, які отримані останніми 23.08.2016, однак такі вимоги позивача ними не виконані. 28.11.2016 позивач подав заяву про зміну (доповнення) підстав позову, в якій зазначив, що наданий відповідачем до відзиву на позов акт прийому-передачі від 09.09.2016, згідно з яким приміщення на вул. Текстильній, 18 у м. Тернополі передані від ПП "Голден Вуд" до ТОВ "Альпо", не може бути допустимим та належним доказом того, що відповідач не перебуває у спірному приміщенні, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.09.2016 (дату подання позову) місцезнаходженням відповідача було зазначено вул. Текстильна, 18 у м. Тернопіль, відтак після повернення приміщення за цим актом місцезнаходження відповідача не змінилося.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.08.2007 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпо" було укладено договір іпотеки № 8324, за умовами якого банку передано в іпотеку будівлю магазину меблів з ремонтною майстернею площею 2981,1 кв. м, розташовану на вул. Текстильна, 18 у м. Тернопіль.

Відповідно до п. 4.1.4 договору іпотеки ТОВ "Альпо" (іпотекодавець) зобов'язувалось не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, зокрема, не передавати його в оренду, без отримання попередньої письмової згоди банку.

01.01.2011 та 01.07.2013 між ТОВ "Альпо" (орендодавець) та ПП "Голден Вуд" (орендар) було укладено договори оренди нежитлових приміщень площею 45 кв. м. та 1901,3 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18.

22.08.2016 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося з листом-вимогою № 140-55-00/11-658 до Голови ліквідаційної комісії ТОВ "Альпо" Слободянюк Л.В. та ТОВ "Голден Вуд" про звільнення орендованих приміщень площею 45 кв. м. та 1901,3 кв. м., оскільки приміщення передані банку в іпотеку, а договори оренди укладені без попередньої згоди банку. Вимоги банку отримані ТОВ "Голден Вуд" та ТОВ "Альпо" 23.08.2016.

09.09.2016 ТОВ "Альпо" та ПП "Голден Вуд" було складено акт прийому-передачі, за яким ПП "Голден Вуд" передало, а ТОВ "Альпо" прийняло нежитлові приміщення площею 45 кв. м. та площею 1901, 3 кв. м. за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18. В акті вказано, що передачу приміщень вчинено згідно із вимогою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 22.08.2016 щодо виселення орендарів із приміщень.

Крім того, 09.09.2016 між ТОВ "Альпо" та ПП "Голден Вуд" було укладено договори про розірвання договорів оренди нежитлових приміщень від 01.01.2011 та від 01.07.2013.

Водночас, 01.11.2016 між ТОВ "Альпо" (охоронець) та ПП "Голден Вуд" (замовник) було укладено договір № 1, за яким охоронець зобов'язується зберігати товарно-матеріальні цінності замовника, передані останнім на збереження охоронцеві в номенклатурі, обумовленій в акті прийому-передачі №ГВТ-000001 від 01.11.2016, що є невід'ємною частиною цього договору, та повернути останні в цілісності замовнику на його першу вимогу.

Відповідно до акту прийому-передачі № ГВТ-000001 від 01.11.2016 ПП "Голден Вуд" передало ТОВ "Альпо" на зберігання 78 найменувань товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 624178,27 грн.

Також, 01.11.2016 між ТОВ "Альпо" (охоронець) та ПП "Голден Вуд" (замовник) було укладено договір, за яким охоронець зобов'язується зберігати товарно-матеріальні цінності замовника, передані останнім на збереження охоронцеві в номенклатурі, обумовленій в акті прийому-передачі № 1 від 01.11.2016, що є невід'ємною частиною цього договору, та повернути останні в цілісності замовнику на його першу вимогу.

Відповідно до акту прийому-передачі № 1 від 01.11.2016 ПП "Голден Вуд" передало ТОВ "Альпо" на зберігання 6 найменувань товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з витягом № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, виданим станом на 02.02.2017, місцезнаходженням Приватного підприємства "Голден Вуд" є: 46005, Тернопільська область, місто Тернопіль, провулок Садовий, будинок 2. Відомості про зміну місцезнаходження внесені до реєстру 19.01.2017.

Відповідно до статуту ПП "Голден Вуд" (нова редакція), затвердженого рішенням № 5 власника ПП "Голден Вуд" ОСОБА_8 від 17.01.2017, місцезнаходженням підприємства є: 46005, м. Тернопіль, провулок Садовий, 2.

Припиняючи провадження у справі суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з того, що між сторонами відсутній предмет спору, оскільки після звернення позивача до суду та порушення провадження у даній справі в ході розгляду справи відповідач подав суду копії акту прийому-передачі від 09.09.2016, за яким ПП "Голден Вуд" передало ТОВ "Альпо" нежитлові приміщення, розташовані на вул. Текстильній, 18 у м. Тернопіль, та договору від 09.09.2016 про розірвання договору оренди від 01.07.2013; відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.02.2017 місцезнаходження ПП "Голден Вуд" (відповідача) зареєстроване за адресою: провулок Садовий, 2 у м. Тернопіль, цей запис щодо зміни місцезнаходження відповідача внесено 19.01.2017, тобто після подання позивачем позову до суду та порушення провадження у справі; зміна місцезнаходження відповідача підтверджується статутом ПП "Голден Вуд" (у новій редакції).

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися із наведеними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи право позивача на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, господарський суд зобов'язаний встановити наявність або відсутність факту порушення відповідачем прав позивача та прийняти відповідне рішення.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем під час розгляду даної справи в суді першої інстанції надано два договори зберігання товарно-матеріальних цінностей, які 01.11.2016 укладені між ТОВ "Альпо" (охоронець) та ПП "Голден Вуд" (замовник), тобто після розірвання договорів оренди та повернення майна на підставі актів прийому-передачі, та два акти прийому - передачі товарно-матеріальних цінностей від 01.11.2016.

В свою чергу, позивач заперечував факт припинення орендних правовідносин між ТОВ "Альпо" та ПП "Голден Вуд", оскільки на його думку укладення зазначених договорів зберігання свідчить про знаходження майна відповідача у спірних приміщеннях та підтверджує факт продовження користування відповідачем спірними приміщеннями.

Отже, зважаючи на те, що позивач заперечував проти факту припинення орендних правовідносин між ТОВ "Альпо" та ПП "Голден Вуд", та наполягав на задоволенні позову, що свідчить про те, що між сторонами залишились неврегульовані питання, Вищий господарський суд України вважає, що висновок господарського суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про припинення провадження у справі у зв'язку із припиненням існування предмета спору, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, беручи до уваги, що між сторонами існує спір щодо спірного приміщення, суду слід було його вирішити по суті з ухваленням рішення про задоволення або відмову у задоволенні вимог позивача, а не припиняти провадження.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій встановивши, що договори про розірвання договорів оренди нежитлових приміщень та акти прийому-передачі майна укладені 09.09.2016, до звернення із даним позовом до суду, залишили поза увагою те, що припинення провадження у справі на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Крім того, приписи статей 47, 43 ГПК України зобов'язують господарський суд з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду.

Згідно із ст. 84 ГПК України в мотивувальній частині рішення суду вказуються серед іншого доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові суду апеляційної інстанції мають бути зазначені обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Позивач звертав увагу судів попередніх інстанцій зокрема, на те, що відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту договір найму припиняється; при цьому, на думку позивача, відповідачем не повернуто спірні приміщення ТОВ "Альпо" з оренди, оскільки акти приймання-передачі майна від 09.09.2016 не містять посилання на договори про розірвання договорів оренди нежитлових приміщень від 01.01.2011 та від 01.07.2013, тобто дані договори не припинили свою дію.

Однак, суди не навели нормативно-правового відхилення даних доводів, що в свою чергу суперечить положенням статей 47, 43, 84, 105 ГПК України.

За таких обставин, оскаржені ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції не можна визнати законними і обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 у справі № 921/607/16-г/6 скасувати.

Справу № 921/607/16-г/6 передати на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді В.І. КАРТЕРЕ

Т.П. КОЗИР