РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017Справа №910/1777/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" м. Києва

до Комунального підприємства "Київпастранс" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 124200789,04 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Матвієвський А.О.,

від відповідача: Юрко О.Є.

СУТЬ СПОРУ :

у лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено договір № 06/80-12 про закупівлю товару за державні кошти від 21 травня 2012 р., згідно з умовами якого він у жовтні 2013 р. передав відповідачу 17 одиниць тролейбусів моделі ЛАЗ Е-301 (заводські номера №№ Y8AE301D1C0300122, Y8AE301D1C0300221, Y8AE301D1C0300241, Y8AE301D1C0300243, Y8AE301D1C0300245, Y8AE301D1C0300247, Y8AE301D1C0300249, Y8AE301D1C0300251, Y8AE301D1C0300253, Y8AE301D1C0300220, Y8AE301D1C0300224, Y8AE301D1C0300242, Y8AE301D1C0300244, Y8AE301D1C0300246, Y8AE301D1C0300248, Y8AE301D1C0300250, Y8AE301D1C0300252, Y8AE301D1C0300253) загальною вартістю 62900000 грн.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив передані тролейбуси, заборгувавши йому 62900000 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням збитків внаслідок інфляції за час прострочення 50320000 грн., три проценти річних з простроченої суми 6250364,38 грн., пеню 4730424,66 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

У процесі розгляду справи позивач подав клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті транспорт групп", до у часті у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Враховуючи, що рішення суду у даній справі не впливатиме на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті транспорт груп", у задоволенні клопотання про залучення останнього в якості третьої особи відповідно до вимог ст. 27 ГПК України судом відмовлено.

Також позивач заявив клопотання про колегіальний розгляд справи. Суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання у зв'язку з його безпідставністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому під час першого розгляду справи, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, заявив про сплив строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Справа розглядається після скасування на підставі постанови Вищого господарського суду України від 14 червня 2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 16 березня 2016 р., постанови Київського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2016 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2012 р. між сторонами по справі укладено договір № 06/80-12 про закупівлю товару за державні кошти, згідно з умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу 17 одиниць тролейбусів моделі ЛАЗ Е-301 загальною вартістю 62900000 грн., а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

Згідно умов п.п. 4.2, 4.5 договору покупець здійснює оплату товару за умови наявності відповідних коштів на своєму рахунку в ГУ ДКСУ у м. Києві. Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі кожної одиниці товару, за умови наявності на бюджетному рахунку коштів цільового призначення.

Строк дії договору відповідно до п. 10.1 договору встановлений з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2012 р., але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов'язань, які виникли під час дії цього договору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявною у матеріалах справи копією вищезгаданого договору.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі тролейбусів моделі Е301 від 8 жовтня 2012 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу 8 жовтня 2012 р. 17 одиниць тролейбусів моделі ЛАЗ Е-301 (заводські номера №№ Y8AE301D1C0300122, Y8AE301D1C0300221, Y8AE301D1C0300241, Y8AE301D1C0300243, Y8AE301D1C0300245, Y8AE301D1C0300247, Y8AE301D1C0300249, Y8AE301D1C0300251, Y8AE301D1C0300253, Y8AE301D1C0300220, Y8AE301D1C0300224, Y8AE301D1C0300242, Y8AE301D1C0300244, Y8AE301D1C0300246, Y8AE301D1C0300248, Y8AE301D1C0300250, Y8AE301D1C0300252, Y8AE301D1C0300253).

Умови п. 4.5 договору, які пов'язують виникнення обов'язку покупця провести остаточний розрахунок за поставлений товар із наявністю на його бюджетному рахунку коштів цільового призначення, не свідчить про досягнення між сторонами по справи згоди в цій частині про строк оплати товару, оскільки вказані умови договору не вказують на подію, яка неминуче має настати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що строк оплати пов'язаний із наявністю на бюджетному рахунку відповідача коштів цільового призначення не є такою обставиною, що неминуче має настати, то право вимагати оплати за поставлений товар за договором у позивача виник після спливу 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі кожної одиниці товару за договором.

З урахуванням встановленого п. 4.5 договору строку оплати про порушення свого права позивач дізнався або повинен був дізнатися не пізніше 13 жовтня 2012 р.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся в суд з указаним позовом 4 лютого 2016 р., тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Доказів поважності причин пропуску зазначеного строку суду не надано.

Факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті транспорт групп" договору про відступлення права вимоги № 081214 від 12 грудня 2014 р., згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" відступило останньому своє право вимоги до відповідача за спірним договором у розмірі 62900000 грн., в силу вимог чинного законодавства не є поважною причиною, яка б давала підстави для поновлення строку позовної давності.

Крім того, рішенням господарського суду міста Києва від 30 червня 2015 р. у справі № 910/5622/15-г, яке набрало законної сили, вищевказаний договір було визнано недійсним з підставі його невідповідності вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Тому посилання позивача на презумпцію правомірності правочину, який унеможливлював звернення його в суд до часу наявності права вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті транспорт групп", є необґрунтованими.

Неправомірна ж поведінка самого позивача, яка полягала у вчиненні незаконного правочину та призвела до пропуску ним строку позовної давності, не створює підстав для поновлення цього строку.

За таких обставин враховуючи, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності, у задоволенні позову відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар