ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 Справа № 910/5147/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

від відповідача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 29.12.2016 № 8274-К-О;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 по справі № 910/5147/16 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тресто ЛТД», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро

про розірвання договору банківського рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 у справі № 910/5147/16 (суддя Ліпинський О.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 (колегія суддів у складі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4О.), відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Тресто ЛТД» до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання договору банківського рахунку. Постановою ВГСУ від 17.05.2017 зазначені судові акти скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 задоволено позовні вимоги ТОВ «Тресто ЛТД». Розірвано договір банківського рахунку № 8978, укладений 16.07.2015 між ТОВ «Тресто ЛТД» і ПАТ КБ «ПриватБанк». Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати залишок коштів у сумі 112800,00 грн. з рахунку № 8978 на рахунок № 2750, відкритий ТОВ «Тресто ЛТД» у АТ «Ощадбанк». Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ТОВ «Тресто ЛТД» пеню у сумі 11505,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3242,58 грн. У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 22700,00 грн. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване порушенням права позивача на закриття поточного рахунку, шляхом звернення до відповідача із відповідною заявою, та не виконання вимог щодо перерахування грошових коштів на рахунок позивача, відкритий в іншому банку.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 по справі № 910/5147/16 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що інформацію щодо переказу коштів у розмірі 112800,00 грн. з рахунку клієнта № 8978 не було підтверджено в телефонному режимі особою, яка відкрила даний рахунок, тому відповідач, на підставі діючого законодавства та правил, затверджених ПАТ КБ «ПриватБанк», не здійснив ініційований переказ, оскільки ним було виявлено шахрайські дії третіх осіб відносно відкриття і використання даного рахунку. З огляду на зазначене, ПАТ КБ «ПриватБанк» діяв відповідно до норм чинного законодавства, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 11.09.2017, апеляційну скаргу прийнято до розгляду.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду № 1801/17 від 30.10.2017 змінено склад судової колегії.

У судовому засіданні 29.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно із довідкою за № 08.7.0.0.0/26 від 16.07.2015, Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», в особі його філії «КиївСіті», 16.07.2015 відкрито Товариству з обмеженою відповідальністю «Тресто ЛТД» рахунок № 8978 в національній валюті (т. 1 а. с. 11).

На відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок № 8978, в серпні 2015 року, було здійснено зарахування коштів в сумі 112800,00 грн. від контрагента за отриману ним від позивача сировину, про що свідчить копія платіжного доручення № 122 від 06.08.2015 (т. 1 а. с. 15).

З метою використання отриманих коштів, позивач намагався здійснити управління своїм рахунком, використовуючи систему дистанційного обслуговування «Приват 24», однак доступ до розрахунку було заблоковано банком.

Через виникнення ускладнень вільно розпоряджатися власними коштами на спірному рахунку, 20.11.2015 ТОВ «Тресто ЛТД» звернулось до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про закриття поточного рахунку № 8978 та переведення залишку коштів у сумі 112800,00 грн. на рахунок № 1926, відкритий у ПУАТ «Фідобанк» (т. 1 а. с. 14).

У звязку з незадоволенням даної заяви, ТОВ «Тресто ЛТД» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання договору банківського рахунку та переведенням коштів на інший рахунок.

Місцевий та апеляційний господарські суди, відмовляючи в задоволенні позовних вимог зазначили, що звернення до відповідача із заявою про закриття рахунку свідчить про відмову позивача від договору банківського рахунку, що на підставі ч. 3 ст. 651 ЦК, свідчить про розірвання такого договору, у звязку з односторонньою відмовою від нього, з моменту подачі відповідної заяви. Відмова задоволення вимоги про переведення залишку коштів на інший рахунок мотивована не доведенням факту належного ініціювання позивачем переказу залишку грошових коштів, шляхом подачі платіжного документу, що не породжує для позивача обовязку здійснення відповідної транзакції.

Скасовуючи зазначені судові акти ВГСУ у постанові від 17.05.2017 в даній справі зазначив, що місцевий та апеляційний господарський суди, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, в тому числі щодо переказу коштів зі спірного рахунку, належним чином не дослідили, чи ПАТ КБ «ПриватБанк» було вчинено будь-які дії, що стосуються виконання заяви ТОВ «Тресто ЛТД» про закриття поточного рахунку та переведення залишку коштів, які знаходяться на ньому; чи можна вважати спірну заяву розрахунковим документом, зважаючи на те, що в ній були вказані всі належні реквізити для переказу коштів.

Після нового розгляду справи, господарським судом Дніпропетровської області 14.08.2017 прийнято рішення у справі № 910/5147/17 про задоволення позовних вимог.

Місцевий господарський суд виходячи з того, що спірна заява про закриття поточного рахунку відповідає вимогам п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах затвердженої постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493 (далі Інструкція), розірвав договір банківського рахунку № 8978, зобовязав відповідача здійснити перерахунок залишку грошових коштів з поточного рахунку позивача на рахунок № 2750, відкритий у АТ «Ощадбанк».

Перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно із ч. 3 ст. 1068 ЦК банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 651 ЦК, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правові наслідки розірвання договору визначені в частинах 2, 3 ст. 653 ЦК, згідно з якими у разі розірвання договору зобов'язання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1075 ЦК передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Виходячи з положень вищенаведених норм, законом передбачено право односторонньої відмови клієнта від договору банківського рахунка, яка здійснюється за заявою клієнта, при цьому згода банку на розірвання договору не вимагається, оскільки чинним законодавством визначено лише дії банку, які він повинен вчинити за наслідками подання клієнтом заяви про закриття рахунку.

Частина 3 ст. 1075 ЦК передбачає, що залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта (п. 20.1. Інструкції).

Пунктом 20.5 Інструкції встановлено, що закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів:

- найменування Банку;

- найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ власника рахунку;

- номера рахунку, який закривається;

- реквізити рахунку, на який перераховується залишок коштів на поточному рахунку клієнта, або вимога фізичної особи про видачу залишку коштів готівкою;

- дата складання заяви.

Пунктом 20.6 вказаної Інструкції передбачено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо).

Заява ТОВ «Тресто ЛТД» від 20.11.2015 містить найменування банку де відкритий рахунок, має найменування власника рахунку, має номер рахунку який закривається та реквізити рахунку, на який перераховується залишок коштів на поточному рахунку, дату складання заяви.

Таким чином, з моменту отримання заяви на закриття рахунку, яку було отримано ПАТ КБ «ПриватБанк» 20.11.2015, в силу вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України договір є розірваним.

Однак, колегія суддів зазначає, що в спірній заяві ТОВ «Тресто ЛТД» вказало рахунок № 1926 відкритий у ПУАТ «Фідобанк», на який ПАТ КБ «ПриватБанк» повинно перерахувати залишок коштів з рахунку № 8978.

В свою чергу, суд першої інстанції зобовязав ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати залишок коштів в сумі 112800,00 грн. з рахунку № 8978 на рахунок № 2750, відкритий у АТ «Ощадбанк».

Вимогу про перерахунок залишку суми коштів на зазначений рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», господарський суд Дніпропетровської області задовольнив з посиланням на клопотання позивача від 17.07.2017 (т. 2 а. с. 162) про стягнення залишку суми коштів у розмірі 112800,00 грн. на інший рахунок, ніж той, що було зазначено в заяві від 20.11.2015.

Так, 27.07.2016 позивач звернувся до суду з клопотанням про переведення залишку коштів в сумі 112 800,00 грн. на банківський рахунок № 2750, відкритий у АТ «Ощадбанк» (т. 2 а. с. 162).

Згідно змісту вказаного клопотання позивач просив змінити позовні вимоги в цій частині.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «Тресто ЛТД» до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про закриття поточного рахунку № 8978 і перерахування залишку суми коштів на ньому на рахунок № 2750, відкритий у АТ «Ощадбанк», тому суд першої інстанції безпідставно зобовязав відповідача здійснити перерахунок залишку суми коштів саме на цей рахунок.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в заяві від 20.11.2015 не зазначено найменування особи, на кого відкритий у ПУАТ «Фідобанк» рахунок № 1926.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на ТОВ «Тресто ЛТД».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 по справі № 910/5147/16 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тресто ЛТД» (04209, м. Київ, вул. Озерна, 12, ідентифікаційний код 39458144) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 3566,84 грн. за перегляд справи в апеляційній інстанції.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2017.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді : Л.М. Білецька

ОСОБА_5