ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р.Справа № 916/3318/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

Секретар судового засідання: Бендерук Є.О.;

За участю представників сторін:

Від КП "Теплопостачання міста Одеси" - Зубачової Ю.В., довіреність №01/11-1008, від 27.12.16;

від Фізичної особи-підприємця Вань В.А. - Вань В.А., паспорт НОМЕР_1, від 17.02.97;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вань Вячеслава Антоновича

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року

у справі №916/3318/16

за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

до Фізичної особи-підприємця Вань Вячеслава Антоновича

про стягнення 7 320,98 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси" (далі - КП «Теплопостачання міста Одеси») звернулось до фізичної особи - підприємця Вань Вячеслава Антоновича (далі - ФОП Вань В.А.) з позовом про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7320,98 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року у справі №916/3318/16 (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги КП "Теплопостачання міста Одеси" задоволено повністю, стягнуто з ФОП Вань В.А. на користь КП "Теплопостачання міста Одеси" суму боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 7320 грн. 98 коп. та судовий збір у сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП Вань В.А. 12.05.2017 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення від 26 квітня 2017 року по справі №916/3318/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові КП "Теплопостачання міста Одеси" відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ним належним чином виконувалися всі умови договору, а судом першої інстанції не з'ясовані обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, на думку заявника апеляційної скарги, позивачем невірно здійснено нарахування плати за спожиту електроенергію на підставі Правил користування тепловою енергією, що не було враховано місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року вищевказана апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Поліщук Л.В., суддів: Будішевської Л.О., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року розгляд апеляційної скарги перенесено на 11.07.2017 року об 10-00 год.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Поліщук Л.В. та суддів-учасників колегії Будішевської Л.О., Таран С.В. у відпустці здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів Діброви Г.І., Лисенко В.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів Діброви Г.І., Лисенко В.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 судове засідання по справі №916/3318/16 відкладено на 06.09.2017.

У зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Лисенко В.А. у відпустці 05.09.2017 здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Принцевської Н.М., суддів Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Принцевської Н.М., суддів Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 судове засідання по справі №916/3318/16 відкладено на 04.10.2017.

В судовому засіданні 04.10.2017, у зв'язку з невиконанням вимог ухвал суду, оголошено перерву до 01.11.2017.

У зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Ярош А.І. у відпустці з 26.10.2017 року по 02.11.2017 року, 31.10.2017 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І., судове засідання по справі відкладено на 22.11.2017.

В судовому засіданні, яке відкладалося, відповідач Вань В.А. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники позивача заперечували проти доводів відповідача, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ФОП Вань В.А. підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року у справі №916/3318/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2007 КП «Теплопостачання міста Одеси» та ФОП Вань В.А. укладений договір № 6434 на постачання теплової енергії на об'єкт споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.11-14)

За умовами розділу 1 договору Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу на опалення та гаряче водопостачання магазину АДРЕСА_2 згідно Додатку до цього Договору.

Згідно з пунктом 3.2.2. Договору Споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені Договором.

В свою чергу, пунктами 4.2.1. та 4.2.3. встановлено обов'язок Теплопостачальної компанії забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з Додатком 1 до договору, а також повідомляти Споживача письмово або засобами масової інформації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла.

Пунктами 5.1. та 5.3. Договору сторони погодили, що облік спожитої теплової енергії визначається: на опалювання та гаряче водопостачання розрахунковим способом. Кількість спожитої теплової енергії визначається розрахунковим способом: на опалення - згідно теплового навантаження будівлі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових мереж Теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплоспоживчого обладнання Споживача в розрахунковий період; на гаряче водопостачання кількість теплової енергії визначається як добуток добового споживання, зазначеного в договорі, на кількість діб у звітному періоді.

Відповідно до пункту 6.2., 6.3. кількість спожитої теплової енергії визначається відповідно до пункту 5.6. Договору, а розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 6.4. та 6.5. встановлено, що Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Щомісяця Споживач та Теплопостачальна організація до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Сальдо, що відображене в акті звіряння взаєморозрахунків враховується для подальшої оплати.

Згідно з пунктом 10.1. Договору він набирає чинності з 01.10.2007 року та діє до 01.12.2008 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії припинення не буду письмово заявлене однією із сторін.

Положеннями статті 173 Господарського кодексу встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтею 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статей 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (статті 610, 612 Цивільного кодексу України).

Як встановлено в статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, згідно зі статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, споживач теплоенергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію згідно з пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Цією ж нормою встановлено право споживача теплової енергії на отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів, а також на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно тарифів, встановлених Постановою Національної комісії регулювання ринку електроенергетики України від 14.12.2010 № 1776 та Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України віл 30.09.2011 № 133 "Про встановлення тарифів на теплову енергію КП "Теплопостачання міста Одеси", Постановою національної комісії, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг від 31.11.2013 № 493 „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання КП "Одесатеплоенерго" з урахуванням змін, внесених постановою № 190 від 31.03.2014.

Відповідно до "Правил користування тепловою енергією", п. 5.1 Договору, укладеного сторонами по справі, облік споживання теплової енергії визначається розрахунковим способом.

Кількість спожитої теплової енергії на опалення визначається згідно теплового навантаження будівлі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплопостачального обладнання споживача в розрахунковий період, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря.

Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення з ФОП Вань В.А. заборгованості за надану та спожиту останнім теплову енергію, позивач надав до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором №6434 за період з 01.11.2013 по 01.09.2016. (а.с.8-10)

Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача становить 7302,98 грн., яку нараховано як різницю між загальною вартістю наданої відповідачеві теплоенергії та фактично сплаченої ним (43824,39грн. -36503,41грн. )

Відповідачем в свою чергу надані копії платіжних доручень, які підтверджують проведення оплати відповідачем спожитої теплоенергії на суму 36797,66 грн. (а.с. 95-112)

В платіжних дорученнях відповідачем зазначалося призначення платежу «за теплову енергію згідно з договором №6434 від 01.10.2007» та періоди, за які здійснено платежі.

Разом з тим, в розрахунку позивача не відображені проведені відповідачем оплати за наявними в справі платіжними дорученнями. Так, наприклад, за грудень 2013 року відповідачем здійснено оплату на суму 625,38 грн., 500 грн. та 700 грн., що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень № 62 від 17.06.2015, №8 від 14.07.2015, №27 від 30.09.2015. (а.с.106-108)

Судова колегія звертає увагу, що наданий позивачем розрахунок заборгованості взагалі не містить даних про здійснені відповідачем оплати за 11 місяців 2014 року за період з січня по листопад включно, незважаючи на наявні у справі докази проведення таких оплат.

Позивачем на неодноразові вимоги суду апеляційної інстанції не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача з урахуванням наявних в матеріалах справи розбіжностей в частині правомірності нарахування конкретних сум за визначені періоди без врахування здійснених відповідачем проплат із зазначенням в платіжних дорученнях конкретних періодів, за які він оплачував отримані послуги.

До того ж, позивачем не спростовані доводи заявника апеляційної скарги в частині невірного визначення періодів надання послуг з теплопостачання при розрахунку вартості таких послуг. Так, у січні 2016 року послуги з надання теплової енергії надавалися з перервами замість 31 доби - 21 доба. Проте, позивачем даний факт при розрахунку вартості спожитою теплової енергії не враховано, розбіжності не усунуті, що виключає можливість судовій колегії самостійно здійснити розрахунок заборгованості відповідача.

Також позивачем не усунуті виявлені ним же самим похибки в розрахунку, доданому до позовної заяви в частині наявності у відповідача переплат у конкретні періоди споживання ним теплової енергії.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються господарським судом на підставі фактичних даних, якими є докази.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті доказі, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доведення певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування наявності у відповідача заборгованості по сплаті за спожиту теплову енергію саме у заявленому розмірі та не спростовано контрозрахунок ФОП Вань В.А. , а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7320,98 грн. за період з 01.11.2013 по 01.08.2016 не підлягають задоволенню в зв'язку з недоведеністю.

Разом з тим, місцевий господарський суд, при прийнятті оскаржуваного рішення, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі не надав оцінки доводам відповідача, його контррозрахункам

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року у справі №916/3318/16 не відповідає нормам матеріального права України, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному.

Судові витрати за подання апеляційної скарги рішення суду першої інстанції розподіляються відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вань Вячеслава Антоновича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року у справі №916/3318/16 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2017 року у справі №916/3318/16 - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Фізичної особи-підприємця Вань Вячеслава Антоновича про стягнення 7 320,98 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська
Судді Г.І. Діброва
С.І. Колоколов