ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р.Справа № 924/621/17

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі: Головуючий суддя Танасюк О.Є., суддя Виноградова В.В., суддя Заверуха С.В. розглянувши матеріли справи

за позовом ПАТ "Банк Михайлівський" м.Київ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" м.Хмельницький

про застосування наслідків нікчемності договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. та стягнення 870000000,00 грн.

Представники сторін:

позивача: Кобець О.В. - представник за довіреністю №59 від 29.06.2017р.

відповідача: Маковський А.В. - представник за довіреністю №00233 від 06.09.17р.

третьої особи: Гайко В.В. - представник за довіреністю №27-14343/17 від 11.07.17р.

Рішення приймається 27.11.2017р., оскільки в судових засіданнях 20.10.2017р., 08.11.2017р. оголошувалися перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.07.2017р. порушено провадження у справі №924/621/17.

На підставі заяви судді Танасюк О.Є. від 20.09.2017р. відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.09.2017р. за підписом в.о керівника апарату суду Чемеринської О.Ю. подальший розгляд справи №924/621/17 призначено до розгляду в колегіальному складі суддів: Танасюк О.Є. (головуючий), Винограднова В.В., Заверуха С.В.

Ухвалою суду від 20.10.2017р. справу прийнято до провадження колегією суддів.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить застосувати наслідки нікчемності договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. та стягнути з відповідача 870000000,00 грн.

В обґрунтування нікчемності вищевказаного договору позивач посилається на п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), а саме:

- Банк, що віднесений до категорії проблемних, здійснив операції, уклав договори, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону);

- Банк до визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим (п. 2 ст. 3 ст. 38 Закону);

- Банк уклав правочин, який не відповідає вимогам законодавства України, з пов'язаною особою банку (п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону).

Позивач зазначає, що на дату укладення договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. відносно Банку діяла постанова НБУ від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", відповідно до якої на підставі норм ст. ст. 7, 15, 55 Закону України „Про Національний банк України", ст. ст. 66, 67, 73, 75 Закону України „Про банки та банківську діяльність", глав 3, 5 розділу І та глави 12 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та для Банку встановлені обмеження в діяльності.

Повідомляє, що 27.04.2016р. постановою Правління НБУ №295/БТ „Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22.12.2015р. №917/БТ для Банку встановлені обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Наголошує, що станом на дату прийняття Постанови №917, тобто 22.12.2016р. обсяг кредитних операцій з юридичними особами, без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, складав ,38 грн.

Вказує, що станом на 19.05.2016р., обсяг кредитних операцій з юридичними особами, без урахування доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, склав ,17 грн.

Звертає увагу, що за результатами аналізу руху коштів по рахунках клієнтів, до моменту розрахунків Банком за договором відступлення №1805, зменшення обсягу кредитних операцій з юридичними особами не відбувалося.

З огляду на зазначене, позивач вказує, що максимальна сума кредитних операцій з юридичними особами станом на 19.05.2016р. не могла перевищувати 128291771,21 грн. Натомість Банком укладено правочин із сумою 870000000,00 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що банком порушено обмеження, що накладені постановою Правління НБУ від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" зі змінами внесеними постановою №295, в частині проведення кредитних операцій на суму 870000000,00 грн. на підставі укладеного з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договору відступлення прав вимоги №1805, при відсутності права на укладення таких правочинів.

Зазначає, що Комісією по перевірці правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними під час проведення перевірки не виявлено жодного рішення будь-якого колегіального органу Банку щодо укладення договору відступлення прав вимог №1805, наявність якого є обов'язковою в силу вимог Законів України „Про банки та банківську діяльність", „Про акціонерні товариства" та нормативно-правових актів НБУ.

Також позивач вказує, що за результатами планової інспекційної перевірки ПАТ "Банк Михайлівський" за період діяльності з 27.06.2013р. по 01.01.2016р., яка проведена фахівцями НБУ відповідно до Посвідчення НБУ від 31.03.2016р. №21-0001/27268, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" встановлено, як контрагент, який відповідає ознакам пов'язаності з Банком, що визначені главою 3 Положення про визначення пов'язаних із банком осіб, затверджене постановою Правління НБУ від 12.05.2015р. №315.

В додаткових поясненнях від 27.07.2017р., від 17.08.2017р. та від 18.09.2017р. позивач, крім ознак нікчемності правочину, зазначених в позовній заяві (п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") також посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, а саме: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Повідомляє, що станом на 18-19 травня 2016р. ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" мав відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" рахунок на якому обліковувалися залишки коштів, тобто мав статус кредитора. Враховуючи, що за умовами договору відступлення передбачено здійснення певного платежу, укладаючи такий договір Банком вчинено правочин, умови якого передбачають платіж з метою надання окремому кредитору переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, за рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на підставі, в тому числі, договору відступлення №1805 відбулося збільшення зобов'язань Банку перед фізичними особами, які підпадають під гарантовану виплату з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 1,11 млрд. грн. до 2,6 млрд. грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що основні дії за договором відступлення №1805 відбувалися 19.05.2017р., коли Банком було здійснено розрахунки за договором та збільшено залишки коштів на рахунку відповідача на 870000000,00 грн.

Наголошує, що в звіті куратора НБУ зафіксовано, що апаратний комплекс Б2 ПАТ "Банк Михайлівський" 20.05.2017р. не працював, доступ до банківського дня у куратора був відсутній. Куратор отримав доступ до даних Банку лише ввечері 20.05.2017р. на 1 годину. При цьому, ним було зафіксовано суттєві зміни в залишках за балансовими рахунками порівняло із 19.05.2017р. Акцентує увагу, що 20.05.2017р. був останнім робочим днем банку, а вже 23.03.2017р. НБУ на підставі в тому числі звіту куратора та аналізу руху коштів по рахунку відповідача, ПАТ "Банк Михайлівський" було визнано неплатоспроможним та введено тимчасову адміністрацію.

Вказує, що із виписки по поточному рахунку відповідача вбачається, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в тому числі за рахунок отриманих від Банку коштів здійснило погашення заборгованості перед фізичними особами на їх поточні рахунки в ПАТ "Банк Михайлівський". Позивачем до матеріалів справи надано електронну копію виписки по рахунку відповідача, враховуючи її великий об'єм в паперовому варіанті.

Стверджує, що відповідач 19.05.2016р. зменшив свої зобов'язання перед фізичними особами на суму 1507 млн. грн. При цьому, Банк не мав можливості повернути кошти фізичним особам у сумі понад 114 млн. грн., які знаходилися на його коррахунку.

В додаткових поясненнях від 18.10.2017р. позивач зазначає, що внаслідок укладення договору відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р. Банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним, що є ознакою нікчемності правочину за п. 2. ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зазначає, що згідно рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Банк було визнано неплатоспроможним на підставі п. 5 ч. 1 ст. 76 Закону України „Про банки та банківську діяльність", згідно якої НБУ зобов'язаний віднести банк до категорії неплатоспроможних у разі виявлення фактів здійснення банком після віднесення його до категорії проблемних операцій, внаслідок яких зобов'язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування збільшуються за рахунок зменшення зобов'язань перед юридичними особами.

Вказує, що підставою реагування державного регулятора було збільшення зобов'язань перед фізичними особами за рахунок зменшення зобов'язань перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", проведених 19.05.2016р. При цьому, зазначає, що за один день товариством було проведено розрахунків на суму 1544,8 млн. грн.

Звертає увагу, що згідно звіту куратора НБУ та згідно виписки по рахунку відповідача, станом на початок дня 19.05.2017р. залишок коштів на рахунку становив 37,8 млн. грн., надходження на рахунок за цей день склали 1509,6 млн. грн. При цьому, з виписки по рахунку відповідача №5802 вбачаються наступні надходження на рахунок:

- 870 млн. грн. на підставі договору відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р.;

- 561 млн. грн. на підставі договору відступлення прав вимог №1 від 19.05.2016р. (застосування наслідків за якими розглядається в межах господарської справи №924/622/17).

Таким чином, вказує, що загальна сума за двома нікчемними правочинами складає 1431 млн. грн., що складає 92,6 % від суми, на яку було зменшено зобов'язань перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та збільшено зобов'язань перед фізичними особами.

З огляду на зазначене, позивач стверджує, що в разі, коли б Банк не взяв на себе зобов'язання за договором відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р. та договором відступлення прав вимог №1 від 19.05.2016р. (незалежно від того разом чи окремо), то відповідач не отримав би значних надходжень на рахунок та відповідно не міг провести розрахунки з фізичними особами, зменшуючи власні зобов'язання.

У додаткових поясненнях від 06.11.2017р. представник позивача звертає увагу, що подана відповідачем звітність за 1 квартал 2016р. не відповідає вимогам Порядку складання та подання звітності кредитними спілками та об'єднаними кредитними спілками до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 25.12.2003р. №177, затвердженого в Міністерстві юстиції України 19.01.2004р. за №69/8668. Зокрема вказує, що інформація, відображена в звітних даних про фінансову діяльність відповідача за 1 квартал 2016р. не відповідає інформації відображеній в оприлюдненій відповідачем звітності за 2015р. Крім того, зауважує, що у звітних даних про фінансову діяльність кредитної установи за 1 квартал 2016р., звітних даних про склад активів та пасивів кредитної установи за 1 квартал 2016р. немає повноти заповнення всіх рядків звіту.

Зазначає, що у звітних даних про фінансову діяльність кредитної установи за 1 квартал 2016р. поданих відповідачем графа 4 взагалі не заповнена, рядки 010, 0111, 012, 021 також не заповнені. Залишок на початок звітного періоду у рядку 011 не відповідає залишку на кінець звітного періоду у 2015р.

Також вказує, що у звітних даних про фінансову діяльність відповідача за 1 квартал 2016р. вбачається округлення до 1000 склад активів та пасивів кредитної установи, що не узгоджується із Порядком №177.

Крім того, позивач звертає увагу, що відповідно до оприлюдненого на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг розпорядженням №1497 від 11.05.2017р. відповідача виключено з Державного реєстру фінансових установ саме за неподання звітності за 2016р.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що подані відповідачем копії звітів про фінансову діяльність не можуть вважатися належними та допустими доказами, що можуть підтвердити наявність кредитного портфелю, який виступав предметом договору відступлення у відповідача.

Представник відповідача у письмовому відзиві від 14.08.2017р. проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що спірний договір був укладений у відповідності до вимог законодавства, жодних порушень обмежень, встановлених НБУ при його укладанні не було допущено.

Звертає увагу, що Банк посилається на різні фінансові показники без наведення відповідних документальних підтверджень, що викликає сумніви у їх достовірності. При цьому, наголошує, що навіть, якщо припустити, що Банк достовірно вказав фінансові показники, станом на дату прийняття постанови НБУ №917, тобто 22.12.2015р. обсяг кредитних операцій з юридичними особами склав 1646 млн. грн. В свою чергу, обсяг операцій за договором склав 870 млн. грн., тобто не перевищив обсягу операцій, яким НБУ обмежив діяльність банку.

Зазначає, що відсутність факту застосування НБУ до Банку заходів впливу за ухилення договору свідчить про те, що жодних порушень вимог, обмежень НБУ Банком при укладенні договору допущено не було.

Вказує, що ст. 26, 52 Закон України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають, що розрахунки із вкладниками здійснюються за рахунок коштів Фонду (а не Банку), виконання грошових зобов'язань перед кредиторами здійснюється Банком в межах наявного у Банку майна, а решта вимог вважаються погашеними та припиняються.

Відповідач стверджує, що уклавши договір відступлення, він не отримав будь-які переваги (пільги) як кредитор банку, оскільки він не був кредитором банку на момент укладення та виконання договору, а сам факт отримання коштів за відступлені права вимоги не є перевагою або пільгою, наданою відповідачу.

Також наголошує, що відповідач не був пов'язаною з Банком особою на момент укладення договору, оскільки особа є пов'язаною із банком за умови наявності відповідного рішення правління Банку або уповноваженої комісії НБУ.

У додаткових поясненнях від 04.09.2017р. відповідач зазначає, що законодавством та Статутом Банку не передбачено, що обов'язковою умовою вчинення банком правочину є прийняття певними структурними підрозділами Банку рішень про можливість вчинення такого правочину. При цьому, відповідач не виключає можливість, що таке рішення приймалося, проте навмисно не подавалося позивачем до суду. Стверджує, що Загальні збори акціонерів Банку мали право на прийняття рішення щодо укладення договору, рішення яких, в тому числі про вчинення правочину є обов'язковими до виконання всіма органами управління, керівниками та працівниками Банку та має переважну силу над рішеннями інших органів.

Вважає, що рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" №4 від 18.05.2016р., яким передбачено укладення договору з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" прийнято з дотриманням норм законодавства та не оскаржувалося у судовому порядку.

Звертає увагу, що Статут Банку суперечить ст. 49 Закону України „Про акціонерні товариства" в частині необхідності печатки Банку на рішенні акціонера, для того, щоб таке рішення мало статус протоколу загальних зборів акціонерів банку. Тому вважає, що в даній частині Статут Банку не діє.

Також відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача на ч. 2 ст. 39 Закону України „Про акціонерні товариства", відповідно до якої посадові особи органів товариства та їх афілійовані особи не можуть бути представниками інших акціонерів товариства на загальних зборах, оскільки до Банку, єдиним акціонером якого є ТОВ „Екосіпан" не застосовуються положення ст. 39 Закону України „Про акціонерні товариства", про що зазначено у ст. 49 вказаного Закону.

Відповідач вважає безпідставним твердження позивача про пов'язаність відповідача з Банком, оскільки на момент укладення договору не існувало жодного рішення правління Банку, уповноваженої комісії Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про пов'язаність відповідача з Банком.

Також зазначає, що позивач не має намірів добровільно повертати відповідачу все отримане за договором, а відповідач не матиме правових підстав для витребування цього від позивача в примусовому порядку. Таким чином вказує, що у разі задоволення позову фактично матиме місце одностороння реституція, що не відповідатиме вимогам ст. 216 ЦК України та порушуватиме принципи неприпустимості позбавлення права власності, справедливості, добросовісності та розумності.

У додаткових поясненнях від 11.09.2017р. вих. №16-17 відповідач вважає безпідставним твердження позивача, що на підставі договору відступлення відбулося збільшення зобов'язань банку перед фізичними особами, які підпадають під гарантовану виплату з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 1,11 млрд. грн. до 2,6 млрд. грн., оскільки такі твердження не підтверджуються документально. Наголошує, що згідно Звіту про виплати та надходження ПАТ "Банк Михайлівський", розміщеного на веб-сайті позивача, станом на 01.07.2016р. загальна гарантована сума станом на 13.07.2016р. склала 988 млн. грн. Враховуючи зазначене, відповідач стверджує, що після укладення договору загальна гарантована сума не збільшилася, а навпаки зменшилася з 1,11 млрд. грн. до 988 млн. грн.

Відповідач вважає, що порушення Банком обмежень в його діяльності, встановлених НБУ, не впливає на дійсність/недійсність правочину Банку, зокрема, не є підставою нікчемності правочину на підставі п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З приводу наданих заперечень відповідача, позивач у додаткових поясненнях від 17.08.2017р. та від 18.09.2017р. вказує, що під час введення тимчасової адміністрації банку та/або ліквідації банку до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб також належить закріплене законодавством право на самостійне визначення пов'язаних осіб з банком. Тому в даному випадку не обов'язково наявність/відсутність відповідного рішення з боку Банку та/або НБУ.

При цьому зазначає, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є пов'язаною особою з Банком, оскільки п. 9 ст. 52 Закону України „Про банки та банківську діяльність" встановлено, що пов'язаними особами з Банком є будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюється вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

З приводу рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" №4 від 18.05.2016р., яким передбачено укладення договору з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", то позивач зазначає, що воно не узгоджується з п. 7.3.15.3. Статуту Банку, оскільки на ньому відсутній підпис представника та відбиток печатки Банку, тому таке рішення не має статусу протоколу Загальних зборів. Крім того, звертає увагу, що вказаний документ підписаний представником ТОВ „Екосіпан" Панфіловим Д.О., який станом на 18.05.2016р. був членом правління Банку та не міг бути одночасно і представником єдиного акціонера Банку ТОВ „Екосіпан" за довіреністю в силу прямої заборони Закону та Статуту Банку.

Ухвалою суду від 18.08.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник третьої особи у письмовому поясненні від 07.09.2017р. №31-18397/17 та додаткових поясненнях від 19.09.2017р. вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Стверджує, що Банком порушено обмеження, що накладені постановою Правління НБУ від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" зі змінами внесеними постановою №295, в частині проведення кредитних операцій на суму 870000000,00 грн. на підставі укладеного з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договору відступлення прав вимоги №1805, при відсутності права на укладення таких правочинів.

Наголошує, що прийняття рішення вищим органом акціонерного товариства про проведення кредитної операції не виключає необхідності прийняття рішень структурними підрозділами та колегіальними органами Банку. Здійснення операцій без попередньої оцінки можливості проведення таких операцій прямо заборонено ст. 48 Закону України „Про банки та банківську діяльність". При цьому, рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" №4 від 18.05.2016р. підписано представником ТОВ „Екосіпан" Панфіловим Д.О., який діє на підставі довіреності від 27.04.2016р. та який станом на 18.05.2016р. був членом Правління Банку, тому не міг бути одночасно і представником єдиного акціонера Банку в силу прямої заборони Закону та Статуту Банку.

Зазначає, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є пов'язаною з Банком особою, з огляду на положення Закону України „Про банки та банківську діяльність" та Положення про визначення пов'язаних з Банком осіб, затвердженого постановою Правління НБУ від 12.05.2015р. №315.

Звертає увагу, що із звіту куратора НБУ та згідно аналізу коштів за поточними рахунками ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за рахунок коштів, що були зараховані на рахунки відповідача на підставі договору відступлення відбулося збільшення зобов'язань Банку перед фізичними особами, які підпадають під гарантовану виплату з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 1,11 млрд. грн. до 2,6 млрд. грн. Вказує, що даним діям відповідача вже надано оцінку під час розгляду адміністративної справи №826/15961/16.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" (зі змінами, внесеними постановою Правління НБУ від 27.04.2016р. №295/БТ) було встановлено факт здійснення Банком ризикової діяльності (п. 1), ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів (п. 3).

Згідно з п. 4 вказаної постанови Правління НБУ, з дня її прийняття та до кінця строку, визначеного в п. 3 постанови, для ПАТ "Банк Михайлівський" встановлено ряд обмежень в його діяльності, зокрема, не здійснювати кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття даної постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам (абз. 2 п. 4 постанови).

На період віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку та призначено куратором ПАТ "Банк Михайлівський" службовця Національного банку України Александрова Олександра Григоровича (п. 5 постанови Правління НБУ).

Національним банком України в постанові Правління від 22.12.2015р. №917/БТ було встановлено, що ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" згідно з договором доручення №1 від 11.11.2014р., на підставі якого здійснює залучення грошових коштів у позику від фізичних осіб на підставі укладених договорів. Зазначено, що відповідно до даних статистичної звітності за формою №625 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за станом на 01.12.2015р. укладено 2697 договорів про розміщення коштів на вкладні (депозитні) рахунки на суму 219,1 млн. грн. (в тому числі 208,9 млн. грн. у вигляді короткострокових вкладів, то становить 95,3%). Зазначене свідчить про опосередковане залучення ПАТ "Банк Михайлівський" коштів від фізичних осіб.

У постанові Правління НБУ зазначено, що залучення коштів від небанківських фінансових установ Банк здійснює за процентними ставками, що є вищими ніж встановлені процентні ставки по банківській системі. При значному обсязі таких операцій - зобов'язаннях (16,3 %) та при наявності тенденції збільшення вартості таких коштів з початку поточного року, здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" таких операцій не має економічної доцільності (сенсу) та є ознакою ризикової діяльності згідно з підпунктом 1 ч. 4 п. 3.3. глави 3 розділу І Положення №346.

Відповідно до п. 2 постанови Правління НБУ від 27.04.2016р. №295/БТ „Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22.12.2015р. №917/БТ" зобов'язано ПАТ "Банк Михайлівський" до 16.05.2016р. подати до Національного банку України документи для визнання банківської групи у відповідності до вимог Положення №134 або надати аргументовані пояснення щодо відсутності такої групи.

Національним банком України в період з 27.06.2013р. до 01.01.2016р. проводилася перевірка достатності капіталу ПАТ "Банк Михайлівський". Інспектування проведено станом на 01.01.2016р., істотні події та зміни, які відбувалися після цієї дати, також враховані. Із довідки від 30.05.2016р., складеної за результатами перевірки, НБУ (Департаментом інспекційних перевірок банків) було встановлено контрагентів Банку, які відповідають деяким ознакам пов'язаності їх з Банком, що визначені главою 3 Положення про визначення пов'язаних із банком осіб, яке затверджене постановою Правління НБУ від 12.05.2015р. №315, зокрема, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" має ознаку: процентні, комісійні та операційні доходи (витрати) за операціями з особою є відмінними від поточних ринкових умов/умов операцій з іншими боржниками/контрагентами (2.6.1.). Відсоткові ставки за депозитами залученими від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за станом на 01.01.2016р. знаходяться в межах від 23% до 38%.

18.05.2016р. єдиним акціонером ПАТ "Банк Михайлівський" (ТОВ „Екосіпан") в особі представника Панфілова Дениса Олександровича, який діє на підставі Проколу загальних зборів учасників акціонера №3 від 27.04.2016р. та довіреності акціонера №816 від 27.04.2016р., прийнято рішення №4 з питань, що належить до компетенції Загальних зборів акціонерів Банку, зокрема, щодо укладення договору відступлення права вимоги з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", за умовами якого товариство зобов'язується відступити Банку права вимоги на загальну суму заборгованості боржників у розмірі ,79 грн., належні товариству за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Вказане рішення підписано Панфіловим Д.О. та скріплене печаткою ТОВ „Екосіпан".

Як вбачається із витягу з наказу ПАТ "Банк Михайлівський" №579-К від 01.08.2014р. Панфілова Дениса Олександровича прийнято на постійну роботу на посаду заступника голови Правління з 01.08.2014р.

18.05.2016р. між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (первісний кредитор) та ПАТ "Банк Михайлівський" (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №1805 (далі - договір), за умовами якого первісний кредитор зобов'язується відступити новому кредитору права вимоги, належні первісному кредитору, за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами (позичальниками). Перелік кредитних договорів, права за якими відступаються первісним кредитором новому кредитору зазначаються в Реєстрі Кредитних договорів, форма якого наведена в додатку №1 до договору відступлення (п. 1.1. договору).

Вартість відступлення прав вимог визначається у кожному Реєстрі кредитних договорів, що укладається сторонами на дату складання такого реєстру (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких наводиться у Реєстрі кредитних договорів, вважається відступленими новому кредитору первісним кредитором з моменту підписання сторонами відповідного реєстру кредитних договорів.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору всі необхідні документи, що посвідчують право вимоги за відповідними кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі кредитних договорів, згідно такого порядку:

- первісний кредитор в обов'язковому порядку зобов'язаний сформувати та передати кредитну справу кожного позичальника, кредитний договір якого викладений в Реєстрі кредитних договорів, в складі документів: оригінал кредитного договору, а також договори страхування, поліси та інші документи, які підтверджують здійснення майнового та особистого страхування (за наявності); документи, які складають кредитну справу позичальника, наявні у первісного кредитора;

- передача зазначених кредитних справ здійснюється згідно з актом приймання-передачі кредитних справ, який складається та підписується сторонами не пізніше 60 календарних днів після підписання відповідного Реєстру кредитних договорів (форма акту приймання-передачі кредитних справ наведена у додатку №2 до договору).

Відповідно до п. 3.1. договору новий кредитор в день укладення договору зобов'язаний перерахувати первісному кредитору передоплату (аванс) в сумі 10000000 грн. в рахунок оплати прав вимог, що будуть відступлені первісним кредитором новому кредитору відповідно до умов договору. В подальшому новий кредитор здійснює на користь первісного кредитора додаткове перерахування коштів у вигляді передоплати (авансу) у сумі, яка визначається новим кредитором самостійно та дозволить забезпечити оплату прав вимог, що будуть відступлені первісним кредитором новому кредитору відповідно до умов цього договору.

В п. 3.3. договору сторони домовились, що вартість прав вимог, що відступаються первісним кредитором новому кредитору зазначається у відповідному реєстрі кредитних договорів та дорівнює номінальному розміру відступлених прав вимог за цим договором.

Згідно з п. 5.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до 01.09.2016р., однак договір продовжує свою дію у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Додатками до договору є Реєстр кредитних договорів (додаток №1) та Акт приймання-передачі кредитних прав (додаток №2).

Договір підписаний представниками сторін - Головою правління ПАТ "Банк Михайлівський" Дорошенко І.В. та директором ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" Канюкою М.О., а також скріплений їх печатками.

Згідно меморіального ордеру №4028280 від 18.05.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" перерахувало на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 10000000,00 грн. за договором відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016р. (час проведення операції 21:27 год.)

19.05.2016р. ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" уклали Реєстр кредитних договорів №1 до договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р., відповідно до якого Банк придбав права вимоги за 106265 кредитними договорами на загальну суму ,79 грн. за ціною 870000000,00 грн. Реєстр підписаний в.о. Голови правління ПАТ "Банк Михайлівський" Панфіловим Д.О. та директором ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" Канюкою М.О., а також скріплений їх печатками.

19.05.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" було перераховано на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 860000000,00 грн. в якості оплати за договором відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016р., що підтверджується меморіальним ордером №5055252 від 19.05.2016р. (час проведення операції 11:16 год.)

На підставі наказу ПАТ "Банк Михайлівський" від 19.05.2016р. „Про призначення в.о. Голови Правління" на підставі рішення Спостережної ради ПАТ "Банк Михайлівський" від 18.05.2016р. (протокол №21) Панфілов Д.О. приступив до виконання обов'язків Голови правління з 20.05.2016р. до отримання від Національного банку України погодження кандидатури на посаду Голови Правління.

20.05.2016р. між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" підписані акт приймання-передачі кредитних справ та акт приймання-передачі кредитних справ №2 до договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р.

Згідно довідки щодо обсягу кредитних операцій ПАТ "Банк Михайлівський" з юридичними особами за вих. №17.08.17/01-вих від 17.08.2017р. обсяг кредитних операцій Банку з юридичними особами, без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам згідно з даними балансу Банку (форма 1-Д) станом на 22.12.2015р. (дата прийняття постанови Правління НБУ №917) становив ,38 грн., а станом на ранок 19.05.2016р. (дата розрахунків за договором відступлення №1805) - ,17 грн. Зазначений обсяг кредитних операцій підтверджується копіями оборотно-сальдових балансів ПАТ "Банк Михайлівський" по валюті на дату 21.12.2015р. та на дату 18.05.2016р.

В звіті куратора ПАТ "Банк Михайлівський" Александрова О.Г. за 19 та 20 травня 2016р. повідомлено, що вранці 20.05.2016р. в ПАТ "Банк Михайлівський" не працював програмний комплекс „Операційний день банку Б2", внаслідок чого банком не було своєчасно подано до Національного банку України статистичну звітність та не проводилося обслуговування клієнтів по всій системі Банку. Після отримання часткового доступу до ОДБ (20.05.2016р. о 16:30 год. було розблоковано ОДБ, однак не було доступу до окремих розділів та рахунків), куратором було виявлено суттєві зміни в залишках за балансовими рахунками Банку, що були відображені в балансі Банку станом на 20.05.2016р., який було 20.05.2016р. направлено Банком до НБУ. Так, порівняно з даними балансу на 19.05.2016р. відбулись наступні зміни:

- значне збільшення залишків на рахунках фізичних осіб - становить 2676,9 млн. грн. (станом на 19 травня 2016 року - 1645,0 млн. грн.);

- значне збільшення дебіторської заборгованості на рахунку 2809 - становить 1610,2 млн. грн. (з 12,9 млн. грн., головним чином заборгованість ТОВ „Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ „Кредитно-інвестиційний центр");

- значне зменшення коштів на коррахунку в НБУ - 28,9 млн. грн. (з 70,8 млн. грн.);

- зменшення коштів юридичних осіб - становлять 240,9 млн. грн. (з 420,7 млн. грн.);

- значне зменшення кредитів, наданих фізичним особам - становлять 5,5 млн. грн. (з 682,5 млн. грн.);

- зміна позичальників - юридичних осіб та зменшення суми заборгованості за кредитами, наданими юридичним особам з 1528,7 млн. грн. до 1337,0 млн. грн., одночасно із зменшенням застави, отриманої Банком з 2465,6 млн. грн. до 339,0 млн. грн.

При цьому, на запит куратора №78 від 23.05.2016р. Банком не було надано пояснення і первинні документи, на підстав яких були здійснені операції Банку.

У звіті вказано, що збільшення коштів фізичних осіб відбулося за рахунок повернення залучених коштів та виплати доходу фізичним особам за договорами, укладеними з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", що передбачають отримання ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" грошових коштів у позику від фізичних осіб.

Так, згідно договору доручення №1 від 11.11.2014р. (наявний в матеріалах справи), ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", на підставі якого ПАТ "Банк Михайлівський" здійснював залучення грошових коштів у позику для ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" від фізичних осіб шляхом укладення договорів з фізичними особами.

Відповідно до додатку 2 до договору про внесення змін №19 від 05.01.2016р. до договору доручення №1 від 11.11.2016р., підпунктами 6, 7 пункту 1.2 додатку №3 від 05.01.2016р. до вищенаведеного договору передбачено, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" здійснює сплату процентів за такими позиками та повернення грошових коштів в безготівковій формі на рахунок фізичної особи, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно договору доручення №2 від 01.04.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у зв'язку з необхідністю обслуговування фізичних осіб, які уклали з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за посередництва ПАТ "Банк Михайлівський" договори, що передбачають отримання/залучення грошових коштів у позику від фізичних осіб, внаслідок чого одночасно з укладенням ПАТ "Банк Михайлівський" договорів про залучення коштів від фізичних осіб банк укладав з такими фізичними особами договори про відкриття в банку банківського (поточного) рахунку.

При цьому, в звіті наголошено, що внаслідок відображених операцій, зокрема відповідно до виписки ПАТ "Банк Михайлівський" по особовому рахунку №5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за період з 04.05.2016р. до 20.05.2016р., відкритому в ПАТ "Банк Михайлівський", фізичним особам було перераховано 1507,3 млн. грн. Так, за 19.05.2016р. залишок за рахунком №5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зменшився з 37,8 млн. грн. до 2,6 млн. грн., при цьому у цей день надходження на рахунок склали 1509,6 млн. грн., списання з рахунку в сумі 1544,8 млн. грн.

Куратором повідомлено, що після численних звернень до керівництва Банку повний доступ до ОДБ було отримано 23.05.2016р. о 17:30 год.

Звіт куратора ПАТ "Банк Михайлівський" Александрова О.Г. складений та підписаний 23.05.2016р.

Як встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі №826/15961/16 списання з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та зарахування на рахунки фізичних осіб грошових коштів відбулось внаслідок банківських операцій, в тому числі, шляхом збільшення залишку за рахунком ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відкритим в банку, на 870000000,00 грн. за договором відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016р., за яким Банком відображено розрахунки внутрішніми проводками в балансі.

Судом було встановлено, що внаслідок дій ПАТ "Банк Михайлівський" щодо відображення розрахунків внутрішніми проводками в балансі шляхом збільшення, зокрема, на 870000000,00 грн. за рахунком ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є банківською операцією, внаслідок якої виникли зобов'язання ПАТ "Банк Михайлівський" перед юридичною особою, як власником рахунку та грошових коштів, які на ньому зараховані. В свою чергу, проведення операцій від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за рахунок коштів, відображених на його рахунку внаслідок проведення вищезазначеної операції та коштів, що обліковувалися на його поточному рахунку, щодо перерахування на поточні рахунки фізичних осіб, відкритих в ПАТ "Банк Михайлівський" коштів з призначенням платежу: „повернення коштів згідно до договором", „оплата процентів по договору", у тому числі достроково, призвело до фактичного зменшення зобов'язань ПАТ "Банк Михайлівський" перед вищезазначеною юридичною особою та збільшення зобов'язань перед фізичними особами, які мають в ПАТ "Банк Михайлівський" поточні рахунки та в силу п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладниками.

При цьому, судом зазначено, що фактично грошові кошти як на рахунки юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб не перераховувались за відсутності грошових коштів в такій кількості на кореспондентському рахунку ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно довідки ПАТ "Банк Михайлівський" №07.09.17/03-вих від 07.09.2017р. станом на 19.05.2016р. залишок грошових коштів на коррахунках Банку становив 114047046,91 грн.

23.05.2016р. Правлінням Національного банку України було прийнято рішення №14/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних". Постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" визнано такою, що втратила чинність.

У вказаному рішенні Правління НБУ від 23.05.2016р. зазначено, що за даними форми статистичної звітності №381 "Довідка про залучені кошти та їх залишки на кореспондентському рахунку" за станом на 19.05.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" встановлено тенденцію щодо зменшення коштів на кореспондентському рахунку протягом звітного періоду, який починаючи з 11.05.2016р. зменшився на 81,1 млн. грн., з 110,0 млн. грн. до 28,9 млн. грн., що є меншим встановленої суми обов'язкових резервів, яка має зберігатися на кореспондентському рахунку щоденно (не менше 36,4 млн. грн.).

Також вказано, що за даними статистичної звітності ПАТ "Банк Михайлівський" за формою №631 "Звіт про структуру активів та пасивів за строками" станом на 11.05.2016 року, що подана ПАТ "Банк Михайлівський" до Національного банку України, виявлено збільшення ризиків для вкладників та інших кредиторів, про що свідчить наявність суттєвої незбалансованості за строками погашення активів та пасивів у періоді "до 31 дня", яка станом на 11.05.2016 року становить - 344,1 млн. грн. (або 12,02 відсотка), та має тенденцію до збільшення порівняно зі станом на 11.12.2015 року (становила - 3 00,1 млн. грн., або 10,51 відсотка).

У рішенні Правління НБУ від 23.05.2016р. зазначено, що внаслідок укладання ПАТ "Банк Михайлівський" договорів, що передбачають отримання/залучення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" грошових коштів у позику від фізичних осіб, та здійснення операцій щодо відкриття поточних рахунків клієнтам - фізичним особам з метою зарахування на них коштів, що надходитимуть від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у вигляді сплати процентів за позиками та повернення грошових коштів в безготівковій формі, призвело до збільшення за станом на 20.05.2016 року, порівняно з станом на 23.12.2015 року, зобов'язань ПАТ "Банк Михайлівський" перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок зменшення зобов'язань перед юридичною особою.

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016р. №812 „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 23.05.2016р. по 22.06.2016р., призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк Михайлівський" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу строком на один місяць з 23.05.2016р. по 22.06.2016р.

Згідно наказу тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 24.05.2016р. №27/1 було створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Як вбачається з акту тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності №8 від 01.07.2016р., комісією встановлено, що за ознаками нікчемності та обставин, наведеними в додатку до акту, договір відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 укладений між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр та ПАТ "Банк Михайлівський" підпадає під критерії, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб":

- здійснення баком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвела до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно додатку №1 до акту №8 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (Ознаки нікчемності договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р.) зазначено, що станом на дату прийняття постанови Правління Національного банку України №917, тобто 22.12.2016р., обсяг кредитних операцій нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам склав ,38 грн. Станом на 19.05.2016р. обсяг кредитних операцій нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам склав ,17 грн. Вказано, що результатами аналізу руху коштів по рахунках клієнтів, до моменту розрахунків Банком за договором відступлення №1805, зменшення обсягу кредитних операцій з юридичними особами не відбувалося. Зазначено, що Банком порушено обмеження, накладені Постановою №917 зі змінами внесеними Постановою №295, в частині проведення кредитних операцій на суму 870000000,00 грн. на підставі укладеного з юридичною особою ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", договору відступлення №1805, при відсутності права на укладення таких правочинів. За результатами перевірки комісією було встановлено ознаки нікчемності договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 на підставі п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.07.2016р. №85/1 затверджено результати перевірки правочинів, викладених в Акті комісії №8 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 01.07.2016р., згідно з якими встановлено нікчемність договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

Банком було направлено відповідачу повідомлення від 12.07.2016р. №05-1021 про нікчемність правочину - договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр та ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з п. п. 2, 8, 9 ч. 33 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У вказаному повідомленні Банк вимагав повернути все отримане згідно умов нікчемного правочину. Повідомлення про нікчемність правочину направлено відповідачу 14.07.2016р., що підтверджується фіскальним чеком від 14.07.2016р. та описом вкладення в цінний лист.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016р. №124-рш „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016р. №1213 „Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку". Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу строком на 2 роки з 13.07.2016р. по 12.08.2018р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2414 від 10.11.2016р. затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський", акцептованих уповноваженою особою Фонду, загальна сума яких становить ,05 грн.

Як вбачається з акту формування ліквідаційної маси ПАТ "Банк Михайлівський", затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.01.2017р. №164 ринкова вартість ліквідаційної маси станом на 01.11.2016р. становила 138129598,90 грн.

Згідно звіту про фінансову діяльність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за 2015р. кредитною установою у 2015р. було надано кредити, за якими позичальниками є фізичні особи на суму 9317060,00 грн., на кінець звітного періоду залишок кредитів становив 243762,62 грн.

Також в матеріалах справи наявні звітні дані про фінансову діяльність кредитної установи за 1 квартал 2016р., з яких слідує, що у ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" залишок кредитів, за якими позичальниками є фізичні особи на початок звітного періоду склав 9158000 грн., видано за звітний період кредитів на суму грн., залишок кредитів на кінець звітного періоду становив грн.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за результатами розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг провадження у якій розпочато актом про правопорушення від 13.04.2017р. №783/15-2/3, вчинених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на ринках фінансових послуг було прийнято рішення від 11.05.2017р. №1497. Зазначеним рішенням встановлено, що товариством не надано до Нацкомфінпослуг річної фінансової звітності даних за 2016р. у паперовій та електронній формі, що свідчить про порушення товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг. Даним рішенням виключено ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з Державного реєстру фінансових установ, анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ІК №133 від 16.09.2014р.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017р. „Про визначення повноважень уповноважених осіб Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, з 25.01.2017р. делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Волкову Олександру Юрійовичу.

Також відповідно до вищезазначеного рішення, з 25.01.2017р. уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" призначено заступника начальника відділу безпеки департаменту розслідування протиправних діянь Гриценка Володимира Володимировича. Гриценку В.В. з 25.01.2017р. делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач посилаючись на те, що договір відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 є нікчемним в силу п. п. 2, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", звернувся до суду з позовом, в якому просить застосувати наслідки нікчемності вказаного договору та стягнути з відповідача 870000000,00 грн., сплачених на підставі вказаного договору.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України „Про акціонерні товариства", „Про банки і бан ківську діяльність", „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нормативно-правовими актами Національного банку Украї ни, іншими актами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Правління Національного банку України від 23.05.2016р. № 14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016р. №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Спеціальним Законом, яким врегульовано питання виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Частиною 2 ст. 38 Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно наказу тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 24.05.2016р. №27/1 було створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Як слідує з акту тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 01.07.2016р. №8 та додатку №1 до акту, за результатами проведеної перевірки, комісією було встановлено ознаки нікчемності договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 з підстав передбачених п. п. 2, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 3 ст. 38 Закону визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим (п. 2);

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (п. 8);

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (п. 9).

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.07.2016р. №85/1 затверджено результати перевірки правочинів, викладені в Акті комісії №8 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 01.07.2016р., згідно з якими встановлено нікчемність договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр та ПАТ "Банк Михайлівський" та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону Фонд: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було направлено відповідачу повідомлення від 12.07.2016р. №05-1021 про нікчемність договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з п. п. 2, 8, 9 ч. 33 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в якому вимагав повернути все отримане згідно умов нікчемного правочину.

Невиконання ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" вимог, викладених у повідомленні від 12.07.2016р. №05-1021 стало підставою для звернення Банку з позовом до суду про застосування наслідків нікчемності договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. та стягнення 870000000,00 грн., які були перераховані відповідачу на підставі даного договору.

Під час розгляду справи позивач додатково в обґрунтування підстав нікчемності правочину посилався також на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, яким передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2016р. між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (первісний кредитор) та ПАТ "Банк Михайлівський" (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №1805 (далі - договір), за умовами якого первісний кредитор зобов'язується відступити новому кредитору права вимоги, належні первісному кредитору, за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами (позичальниками).

Даний договір був укладений в період дії постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" (зі змінами, внесеними постановою Правління НБУ від 27.04.2016р. №295/БТ), якою встановлено факт здійснення Банком ризикової діяльності, ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних та встановлено обмеження в діяльності Банку.

При цьому, основні дії за договором відбувалися 19.05.2016р. Так, 19.05.2016р. ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" уклали Реєстр кредитних договорів №1 до договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р., відповідно до якого Банк придбав права вимоги за 106265 кредитними договорами на загальну суму ,79 грн. за ціною 870000000,00 грн.

Розрахунки за даним договором Банком були проведені також 19.05.2016р., про що свідчать меморіальні ордери №4028280 від 18.05.2016р. на суму 10000000,00 грн. (час проведення операції 21:27 год.) та №5055252 від 19.05.2016р. на суму 860000000,00 грн. (час проведення операції 11:16 год.).

Таким чином, внаслідок здійснення розрахунків за договором відступлення прав вимоги, 19.05.2016р. на рахунку відповідача було збільшено залишки коштів на 870000000,00 грн. Відповідно на вказану суму зменшилися активи Банку.

Постановою Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015р. на період віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку та призначено куратором ПАТ "Банк Михайлівський" службовця Національного банку України Александрова Олександра Григоровича (п. 5 постанови).

Як зафіксовано куратором ПАТ "Банк Михайлівський" у своєму звіті, вранці 20.05.2016р. в ПАТ "Банк Михайлівський" не працював програмний комплекс „Операційний день банку Б2". Після отримання часткового доступу до ОДБ (20.05.2016р. о 16:30 год.) куратором було виявлено суттєві зміни в залишках за балансовими рахунками Банку порівняно із 19.05.2017р. При цьому, на запит куратора №78 від 23.05.2016р. Банком не було надано пояснення і первинні документи, на підставі яких були здійснені операції Банку.

20.05.2016р. був останнім робочим днем банку (п'ятниця), а в перший робочий день після вихідних, 23.05.2016р. (понеділок) Національним Банком України на підставі, в тому числі, звіту куратора та аналізу руху коштів по рахунку відповідача, постановою Правління №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" було визнано неплатоспроможним та на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016р. №812 розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

За приписами ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013р. роз'яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В п. 2.5.2. даної постанови Пленуму ВГСУ вказано, що необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України"), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

Відповідно до абз. 4 п. 2.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р., якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку відповідним доводам позивача.

Однією з ознак нікчемності договору відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805 позивач зазначає підставу передбачену п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема вказує, що ПАТ "Банк Михайлівський" банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Як вбачається з рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "Банк Михайлівський" було визнано неплатоспроможним на підставі п. 5 ч. 1 ст. 76 Закону України „Про банки та банківську діяльність". Зазначеною нормою вказаного Закону передбачено, що Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі виявлення фактів здійснення банком після віднесення його до категорії проблемного операцій (крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат), оформлення (переоформлення) договорів, внаслідок яких зобов'язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування збільшуються за рахунок зменшення зобов'язань перед фізичними особами, які перевищують гарантовану суму відшкодування, та/або зобов'язань перед фізичними особами, які не підпадають під гарантії Фонду гарантування фізичних осіб, та/або юридичними особами.

Зі змісту рішення Правління НБУ №14/БТ від 23.05.2016р. вбачається, що підставою реагування Національного банку України було збільшення зобов'язань перед фізичними особами за рахунок зменшення зобов'язань перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" внаслідок укладання ПАТ "Банк Михайлівський" договорів, що передбачають отримання/залучення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" грошових коштів у позику від фізичних осіб та здійснення операцій щодо відкриття поточних рахунків клієнтам-фізичним особам. Так, за 19.05.2016р. залишок за рахунком №5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зменшився з 37,8 млн. грн. до 2,6 млн. грн., при цьому у цей день надходження на рахунок склали 1509,6 млн. грн., списання з рахунку в сумі 1544,8 млн. грн. ( згідно виписки ПАТ "Банк Михайлівський" по особовому рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" в електронному вигляді).

Як слідує з матеріалів справи, на виконання договору відступлення права вимог від 18.05.2016р. №1805 ПАТ "Банк Михайлівський" перерахувало відповідачу 870000000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №4028280 від 18.05.2016р. на суму 10000000,00 грн. та №5055252 від 19.05.2016р. на суму 860000000,00 грн., у зв'язку з чим було зменшено активи Банку на вказану суму. Зазначені кошти надійшли на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016р., що підтверджується електронною копією виписки по рахунку №5802 (долучено до матеріалів справи).

Таким чином, внаслідок перерахунку відповідачу 870000000,00 грн. було зменшено зобов'язання Банку перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та збільшено зобов'язання перед фізичними особами. В свою чергу, за рахунок вказаних коштів та коштів, що обліковувалися на поточному рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відповідач здійснив повернення коштів на рахунки фізичних осіб. Зазначені обставини встановлені Київським апеляційним адміністративним судом в постанові від 07.08.2017р. по справі №826/15961/16 та не потребують повторного доказування в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України.

Отже, у разі, коли б Банк не взяв на себе зобов'язання за договором відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р., то відповідач не отримав би значних надходжень на рахунок та відповідно не міг провести розрахунки з фізичними особами, зменшуючи власні зобов'язання.

Таким чином, на підставі договору відступлення права вимог від 18.05.2016р. №1805 банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016р. №124-рш „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016р. №1213 „Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Частинами 1 та 2 ст. 50 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Згідно з п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону виконавча дирекція Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку наділена повноваженнями щодо визначення порядку складання та затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2414 від 10.11.2016р. затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський", акцептованих уповноваженою особою Фонду, загальна сума яких становить ,05 грн.

В той же час, як слідує з акту формування ліквідаційної маси ПАТ "Банк Михайлівський" від 19.01.2017р. станом на 01.11.2016р. її ринкова вартість становила 138129598,90 грн. Тобто, реальна вартість активів Банку, за рахунок яких мали погашатися вимоги кредиторів, була майже у 20 разів меншою, ніж загальний обсяг кредиторських вимог до Банку.

При цьому, кошти в розмірі 870000000,00 грн., які були сплачені позивачем за договором від 18.05.2016р. №1805 мали б увійти до ліквідаційної маси та спрямовуватися на погашення вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський". Таким чином, внаслідок прийняття Банком зобов'язань щодо сплати відповідачу 870000000,00 грн. частково стало неможливим виконання позивачем грошових зобов'язань перед іншими кредиторами на вказану суму.

Зі змісту договору відступлення прав вимоги вбачається, що Банк мав би отримати права вимоги за кредитними договорами на суму ,79 грн. Однак позивач стверджує, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" не передано ПАТ "Банк Михайлівський" жодного документа, якими посвідчуються права вимоги за відповідними кредитними договорами та давали б можливість провести належну оцінку права вимог, а тому вартість отриманого Банком активу за договором відступлення становить 0,00 грн.

В свою чергу відповідач наголошує на тому, що відступлення прав вимог підтверджується підписаним між сторонами Реєстром кредитних договорів №1 від 19.05.2016р. до договору, а кредитні справи боржників за кредитними договорами передані позивачу за актами приймання-передачі кредитних справ від 20.05.2016р.

Згідно з п. 2.1. договору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких наводиться у Реєстрі кредитних договорів, вважається відступленими новому кредитору первісним кредитором з моменту підписання сторонами відповідного реєстру кредитних договорів.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що передача кредитних справ здійснюється згідно з актом приймання-передачі кредитних справ, який складається та підписується сторонами не пізніше 60 календарних днів після підписання відповідного Реєстру кредитних договорів (форма акту приймання-передачі кредитних справ наведена у додатку №2 до договору).

В матеріалах справи наявні витяги з Реєстру кредитних договорів №1 від 19.05.2016р. до договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. та витяги з актів приймання-передачі кредитних справ від 20.05.2016р. (перша та остання сторінки).

Як вбачається з матеріалів справи Реєстр кредитних договорів №1 від 19.05.2016р. з боку ПАТ "Банк Михайлівський" підписаний в.о. Голови правління ПАТ "Банк Михайлівський" Панфіловим Д.О. Однак згідно наказу ПАТ "Банк Михайлівський" від 19.05.2016р. „Про призначення в.о. Голови Правління" Панфілов Д.О. приступив до виконання обов'язків Голови правління з 20.05.2016р. Таким чином, Реєстр кредитних договорів підписаний не уповноваженою особою Банку.

Що стосується актів приймання-передачі кредитних справ, то в матеріалах справи наявні два акти приймання-передачі кредитних справ від 20.05.2016р., які є різними за змістом. При цьому, якщо підсумувати кількість переданих кредитних справ по двох актах, загальна кількість кредитних справ, які підлягали передачі відповідачем Банку, складала 102192 (11427 + 90765). Натомість згідно реєстру кредитних договорів №1 від 19.05.2016р. Банк придбав права вимоги за 106265 кредитними договорами. Таким чином, невідповідність кількості кредитних договорів у Реєстрі та актах приймання-передачі викликають сумнів у достовірності вказаних документів. Крім того, на вимогу суду, ні позивачем, ні відповідачем оригіналів Реєстру кредитних договорів №1 від 19.05.2016р. та актів приймання-передачі кредитних справ від 20.05.2016р. для огляду надано не було.

Судом враховується, що згідно звіту куратора НБУ, станом на 20.05.2016р. (після укладення договору відступлення прав вимог) незважаючи на зміни в межах балансу Банку щодо збільшення залишків коштів на рахунку позивача та підписання актів приймання-передачі кредитних справ, обсяг кредитів, наданих фізичним особам не збільшився, а навпаки зменшився та становив 5,5 млн. грн. (з 682,5 млн. грн. порівняно зі станом на 19.05.2016р.).

Таким чином, реальне настання правових наслідків, як це передбачено положеннями ст. 203 ЦК України для позивача не настало, оскільки по-факту Банк не отримав жодних прав вимог.

Крім того, згідно звіту про фінансову діяльність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за 2015р. кредитною установою у 2015р. було надано кредити, за якими позичальниками є фізичні особи на суму 9317060,00 грн., на кінець звітного періоду залишок кредитів становив лише 243762,62 грн. Тобто, фінансова звітність відповідача свідчить про відсутність у нього прав вимог на суму ,79 грн., які мали бути передані Банку згідно договору №1805 від 18.05.2016р.

Спростовуючи доводи позивача щодо відсутності у ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" прав вимог, які передані Банку за договором відступлення, відповідачем надано копію фінансової звітності товариства за 1 квартал 2016р. У звітних даних вказано, що у ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" залишок кредитів, за якими позичальниками є фізичні особи на початок звітного періоду склав 9158000 грн., видано за звітний період кредитів на суму грн., залишок кредитів на кінець звітного періоду становив грн.

Питання звітності фінансовими установами регулюється Порядком складання та подання звітності кредитними спілками та об'єднаними кредитними спілками до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 25.12.2003р. №177, затвердженого в Міністерстві юстиції України 19.01.2004р. за №69/8668 (далі - Порядок №177).

Відповідно до ч. 1 параграфу 3 Порядку №177 кредитна спілка зобов'язана забезпечити достовірність, повноту та правильність складання звітності. Інформація, відображена в звітних даних на початок звітного періоду за відповідними рядками, повинна відповідати інформації на початок звітного періоду звітних даних за наступний звітний період без врахування зменшення корисності фінансових активів за відповідними рядками. Інформація, відображена в звітних даних на кінець звітного року за відповідними рядками, повинна відповідати інформації на початок наступного звітного року за відповідними рядками.

З наданої відповідачем звітності вбачається, що інформація, відображена в звітних даних про фінансову діяльність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за 1 квартал 2016р. на початок звітного періоду не відповідає інформації відображеній в оприлюдненій відповідачем звітності за 2015р. на кінець звітного року. Так, у звітних даних за 2015р. залишок кредитів, наданих фізичним особам на кінець звітного року становив 243762,62 грн. (рядок 011), а у звіті за 1 квартал 2016р. на початок звітного періоду залишок кредитів складав уже 9158000 грн. (рядок 011).

Крім того, у звітних даних про фінансову діяльність кредитної установи за 1 квартал 2016р. відповідачем не заповнено всі рядки звіту: 010, 0111, 012,0121, а також графу 4.

Згідно з п. 2.2.4 Порядку №177 звітні дані в паперовій формі мають бути прошиті, аркуші пронумеровані та затверджені підписами керівника кредитної спілки, головного бухгалтера та печаткою кредитної спілки.

В той же час, у поданій відповідачем звітності про фінансову діяльність за 1 квартал 2016р. не пронумеровані аркуші.

Враховуючи вищевказане, звітність про фінансову діяльність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за 1 квартал 2016р. не відповідає вимогам Порядку №177.

Крім того, згідно рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11.05.2017р. №1497, оприлюдненого на офіційному сайті Нацкомфінпослуг, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" було виключено з Державного реєстру фінансових установ саме за неподання звітності за 2016р.

Таким чином, подана відповідачем звітність про фінансову діяльність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за 1 квартал 2016р. не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність у відповідача прав вимог за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами на суму ,79 грн., які були передані позивачу за договором відступлення №1805 від 18.05.2016р.

З огляду на вищезазначене, внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. та перехування відповідачу 870000000,00 грн. Банк збільшив свої зобов'язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок зменшення зобов'язань перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр". Таким чином, ПАТ "Банк Михайлівський" взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним. При цьому, оскільки на виконання своїх обов'язків за договором відступлення прав вимоги ПАТ "Банк Михайлівський" перерахував ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 870000000,00 грн., які в разі їх залишення в Банку мали б збільшити активи Банку на відповідну суму та бути спрямовані на погашення вимог кредиторів, а взамін отримано активи вартістю 0,00 грн., то суд приходить до висновку, що банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим.

Щодо ознаки нікчемності правочину, передбаченої п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, то судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що кредитною операцією розглядається операція щодо придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг).

Відповідно до абз. 9 п. 1.10. глави 1 розділу І Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України №23 від 25.01.2012р. (було чинне на момент укладення договору №1805 від 18.05.2016р.) кредитна операція - вид активних банківських операцій, пов'язаних із розміщенням залучених банком коштів шляхом їх надання в тимчасове користування або прийняттям зобов'язань про надання коштів у тимчасове користування за певних умов, а також надання гарантій, поручительств, акредитивів, акцептів, авалів, розміщення депозитів, проведення факторингових операцій, фінансового лізингу, видача кредитів у формі врахування векселів, у формі операцій репо, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання щодо сплати процентів та інших зборів із такої суми (відстрочення платежу).

Згідно положень п.п. 18 п. 5 розділу І Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.06.2016р. №351 кредитна операція - вид активних банківських операцій, пов'язаних із розміщенням залучених банком коштів таким шляхом: надання їх у тимчасове користування або прийняття зобов'язань про надання певної суми коштів; надання гарантій, порук, акредитивів, акцептів, авалів; розміщення депозитів; проведення факторингових операцій та операцій фінансового лізингу; видача кредитів у формі врахування векселів, у формі операцій зворотного репо; будь-якого продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання щодо сплати процентів та інших зборів за такою сумою (відстрочення платежу); розстрочення платежу за продані банком активи.

Таким чином, 18-19 травня 2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" здійснив кредитну операцію на загальну суму 870000000,00 грн. шляхом укладення договору відступлення прав вимоги №1805 з подальшим проведенням розрахунків за ним.

Як було встановлено судом, на дату укладення договору від 18.05.2016р. відносно Банку діяла постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" (зі змінами, внесеними постановою Правління НБУ від 27.04.2016р. №295/БТ), якою встановлено факт здійснення Банком ризикової діяльності, ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних та встановлено ряд обмежень в діяльності Банку, зокрема, не здійснювати кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття даної постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Відповідно до п. 1.3. глави 1 розділу 1 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України №346 від 17.08.2012р. обмеження операцій - тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі види операцій з урахуванням установлених обмежень за видом/обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном; здійснювані банком операції - є діями або подіями під час надання банківських та інших фінансових послуг, здійснення іншої діяльності, унаслідок яких відбуваються зміни у фінансовому стані банку, що відображаються за балансовими або позабалансовими рахунками банку.

Станом на дату прийняття постанови Правління НБУ №917/БТ, тобто 22.12.2015р. обсяг кредитних операцій Банку з юридичними особами, без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам згідно з даними балансу Банку (форма 1-Д) становив ,38 грн., що підтверджується довідкою щодо обсягу кредитних операцій ПАТ "Банк Михайлівський" з юридичними особами за вих. №17.08.17/01-вих від 17.08.2017р. та копією оборотно-сальдового балансу ПАТ "Банк Михайлівський" по валюті на дату 21.12.2015р.

При цьому, як вбачається із вищезазначеної довідки Банку та копії оборотно-сальдового балансу ПАТ "Банк Михайлівський" по валюті на дату 18.05.2016р., станом на ранок 19.05.2016р. (дата розрахунків за договором відступлення №1805) обсяг кредитних операцій Банку з юридичними особами, без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам складав ,17 грн.

Як зазначено в довідці щодо обсягу кредитних операцій ПАТ "Банк Михайлівський" з юридичними особами за вих. №17.08.17/01-вих від 17.08.2017р. та встановлено комісією по перевірці правочинів у додатку №1 до акту №8 від 01.07.2016р. за результатами аналізу руху коштів по рахунках клієнтів до моменту розрахунків Банком за договором відступлення №1805 зменшення обсягу кредитних операцій з юридичними особами не відбувалося.

Враховуючи зазначене, максимальна сума кредитних операцій з юридичними особами (одна чи декілька) станом на 19.05.2016р. не могла перевищувати 128291771,21 грн., що складає різницю від допустимої межі ,38 - ,17 = 128291771,21). Натомість Банком укладено правочин, на виконання якого було сплачено 870000000,00 грн.

Таким чином, ПАТ "Банк Михайлівський" були порушені обмеження, встановленні постановою Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015р. в частині проведення операцій на суму 870000000,00 грн. на підставі договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. при відсутності права на укладення такого правочину.

Твердження відповідача про те, що обсяг операцій за договором в сумі 870000000,00 грн. не перевищив обсягу операцій в сумі ,38 грн., яким НБУ обмежив діяльність банку, є безпідставним та таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи. Так, на думку відповідача обмеження НБУ дозволяли Банку проводити операцію на суму не більше ,38 грн. без урахування операцій, які вже були проведені станом на 19.05.2016р., розмір яких складав ,17 грн. Однак таке твердження суперечить поняттю "обсяг" та взагалі нівелює саму суть обмежень, встановлених Національним банком України.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Банкам забороняється здійснювати ризикову діяльність, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 даного Закону Банк зобов'язаний мати структурний підрозділ, функціями якого є надання кредитів та управління операціями, пов'язаними з кредитуванням.

Статтею 44 вказаного Закону встановлено, що Банк створює комплексну та адекватну систему управління ризиками, що має враховувати специфіку роботи банку, встановлені Національним банком України вимоги щодо управління ризиками. Система управління ризиками має забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку, моніторинг та контроль за всіма видами ризиків на всіх організаційних рівнях та оцінку достатності капіталу банку для покриття всіх видів ризиків.

Банк утворює постійно діючий підрозділ з управління ризиками, що має відповідати за впровадження внутрішніх положень та процедур управління ризиками відповідно до визначених радою банку стратегії та політики управління ризиками.

Банк зобов'язаний з метою управління ризиками утворити постійно діючі комітети, зокрема: кредитний комітет; комітет з питань управління активами та пасивами.

З аналізу вищевказаних положень Закону України "Про банки та банківську діяльність" слідує, що обов'язковим при проведенні кредитних операцій є відповідні рішення спеціально створеного колегіального органу щодо аналізу ризиковості таких операцій та можливості їх проведення Банком.

Однак, як вбачається з акту №8 від 01.07.2016р. та додатку до нього, комісією по перевірці правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними під час проведення перевірки не виявлено жодного рішення будь-якого колегіального органу Банку щодо укладення договору відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р., наявність якого є обов'язковою в силу вимог Закону України „Про банки та банківську діяльність".

При цьому, необґрунтованим є посилання відповідача на рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" (ТОВ "Екосіпан") №4 від 18.05.2016р., яким передбачено укладення договору з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", як на достатню підставу для укладення Банком договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р.

Так, п. 7.3.15.3. Статуту ПАТ "Банк Михайлівський" передбачено, що рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів, оформляється ним письмово (у формі рішення), підписується таким акціонером (його представником) та засвідчується печаткою Банку і печат кою акціонера (якщо акціонер є юридичною особою) або нотаріально. Таке рішення акціонера має статус протоколу Загальних зборів.

Як вбачається рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" №4 від 18.05.2016р., останнє підписане представником акціонера ТОВ „Екосіпан" Панфіловим Денисом Олександровичем та скріплене печаткою ТОВ „Екосіпан". Проте, всупереч вимогам Статуту, на рішенні єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" відсутня печатка Банку, а відтак вказане рішення не має статусу протоколу Загальних зборів.

Зі змісту рішення єдиного акціонера ПАТ "Банк Михайлівський" №4 від 18.05.2016р. слідує, що підписуючи вказане рішення Панфілов Денис Олександрович діяв на підставі протоколу загальних зборів учасників акціонера №83 від 27.04.2016р. та довіреності №816 від 27.04.2016р. Однак, ні протоколу загальних зборів учасників акціонера, ні довіреності, які б підтверджували повноваження Панфілова Д.О. на підписання рішення №4 від 18.05.2016р., на вимогу суду, відповідачем не надано.

Крім того, згідно наказу ПАТ "Банк Михайлівський" №579-К від 01.08.2014р. Панфілов Денис Олександрович з 01.08.2014р. займав посаду заступника голови Правління Банку.

Згідно з положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про акціонерні товариства" посадові особи органів товариства та їх афілійовані особи не можуть бути представниками інших акціонерів товариства на загальних зборах.

Аналогічні положення містяться в п. 7.3.14.1. статуту Банку, де зазначено, що посадові особи органів Банку та їх афілійовані особи не можуть бути представниками інших акціонерів Банку на загальних зборах.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" афілійована особа банку - будь-яка юридична особа, в якій банк має істотну участь або яка має істотну участь у банку.

З огляду на те, що станом на 18.05.2016р. Панфілов Д.О. був заступником голови Правління Банку, він не міг бути одночасно і представником єдиного акціонера Банку - ТОВ „Екосіпан" за довіреністю в силу прямої заборони Закону України "Про акціонерні товариства" та Статуту Банку.

Відповідач вважає, що до Банку, єдиним акціонером якого є ТОВ „Екосіпан" не застосовуються положення ст. 39 Закону України „Про акціонерні товариства", як це визначено в ст. 49 вказаного Закону.

Частиною 1 ст. 49 Закону України „Про акціонерні товариства" передбачено, що до товариства з одним акціонером не застосовуються положення статей 33-48 цього Закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів акціонерного товариства.

Отже, законодавцем чітко зазначено, що ст. ст. 33-48 вищевказаного Закону не застосовуються лише щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з одним акціонером. При цьому, положення ст. 39 Закону регулюють питання представництва акціонерів, а тому мають застосовуватися при прийнятті рішення єдиного акціонера.

Пунктом 5-4 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Як свідчать матеріали справи, на момент укладення договору відступлення прав вимоги ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" мав відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" особовий рахунок №5802, на якому обліковувалися залишки коштів (без урахування коштів, які були зараховані на підставі договору відступлення). Отже, в розумінні Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідач мав статус кредитора Банку.

З огляду на вищезазначене, оскільки в ПАТ "Банк Михайлівський" відсутні рішення структурних підрозділів Банку щодо можливості укладення договору відступлення прав вимог №1805 від 18.05.2016р. та оцінки ризиків внаслідок проведення операцій за вказаним договором, враховуючи отримання відповідачем, як кредитором Банку грошових коштів за договором відступлення, що призвело до порушення обмежень, встановлених до Банку з боку НБУ, суд приходить до висновку, що договір відступлення прав вимоги укладений між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр та ПАТ "Банк Михайлівський" має ознаку нікчемності правочину, передбачену п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме, Банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж з метою надання окремому кредитору переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

З приводу ознаки нікчемності правочину, передбаченої п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме, банк уклав правочини (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України, судом береться до уваги таке.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність" пов'язаною з банком особою є, зокрема, будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Банк зобов'язаний подавати Національному банку України інформацію про пов'язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України при здійсненні банківського нагляду має право визначати пов'язаними з банком особами фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 9 частини першої цієї статті, за наявності ознак, визначених у нормативно-правових актах Національного банку України, з урахуванням характеру взаємовідносин, операцій та наявності інших зв'язків із банком. Про таке рішення Національний банк України не пізніше наступного робочого дня повідомляє відповідний банк. У такому разі особа вважається пов'язаною з банком, якщо банк протягом 15 робочих днів із дня отримання повідомлення Національного банку України про визначення особи пов'язаною з банком не доведе протилежного (ч. ч. 2, 3 ст. 52 вказаного Закону).

Судом враховується, що відносин ПАТ "Банк Михайлівський" з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" досліджувалися в межах адміністративної справи №826/15961/16. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі №826/15961/16 було встановлено, що згідно договору доручення №1 від 11.11.2014р. (наявний в матеріалах справи), ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", на підставі якого ПАТ "Банк Михайлівський" здійснював залучення грошових коштів у позику для ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" від фізичних осіб шляхом укладення договорів з фізичними особами.

Відповідно до додатку 2 до договору про внесення змін №19 від 05.01.2016р. до договору доручення №1 від 11.11.2016р., підпунктами 6, 7 пункту 1.2 додатку №3 від 05.01.2016р. до вищенаведеного договору передбачено, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" здійснює сплату процентів за такими позиками та повернення грошових коштів в безготівковій формі на рахунок фізичної особи, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно договору доручення №2 від 01.04.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" виступає повіреним від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у зв'язку з необхідністю обслуговування фізичних осіб, які уклали з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за посередництва ПАТ "Банк Михайлівський" договори, що передбачають отримання/залучення грошових коштів у позику від фізичних осіб, внаслідок чого одночасно з укладенням ПАТ "Банк Михайлівський" договорів про залучення коштів від фізичних осіб банк укладав з такими фізичними особами договори про відкриття в банку банківського (поточного) рахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з постанови Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015р. однією з підстав віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних була співпраця з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", через яку Банк здійснював опосередковане залучення коштів фізичних осіб.

В постанові Правління НБУ №295/БТ від 27.04.2016р. Національним банком України було зобов'язано ПАТ "Банк Михайлівський" до 16.05.2016р. подати до НБУ документи для визнання банківської групи відповідно до вимог Положення №134 або надати аргументовані пояснення щодо відсутності такої групи. Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання Банком вимог НБУ.

Також в постанові Правління НБУ №295/БТ від 27.04.2016р. було зобов'язано Банк погодити графік погашення небанківськими фінансовими установами, зокрема, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів, залучених від фізичних осіб.

Таким чином, з постанов Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015р. та №295/БТ від 27.04.2016р. вбачається пов'язаність ПАТ "Банк Михайлівський" з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та вплив Банку (його посадових осіб) на діяльність відповідача.

Твердження відповідача про те, що особа є пов'язаною з Банком лише за умови наявності відповідного рішення правління Банку або уповноваженої комісії НБУ спростовується положеннями ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність", яка чітко визначає перелік осіб, які є пов'язаними з Банком.

З приводу доводів відповідача про те, що позивач не зазначає, до якої категорії пов'язаних з Банком осіб відноситься ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", то суд звертає увагу, що Банк у письмовому поясненні від 18.09.2017р. підставою пов'язаності визначає п. 9 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

Крім того, за результатами планової інспекційної перевірки ПАТ "Банк Михайлівський" за період діяльності з 27.06.2013р. по 01.01.2016р., яка проведена Національним банком України (довідка від 30.05.2016р.), ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" встановлено, як контрагент, який відповідає ознакам пов'язаності з Банком, що визначені главою 3 Положення про визначення пов'язаних із банком осіб, затверджене постановою Правління НБУ від 12.05.2015р. №315.

Враховуючи вищезазначене, обґрунтованими є доводи позивача про те, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є пов'язаною з Банком особою згідно вимог ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та вбачається наявність ознаки нікчемності договору відступлення №1805 від 18.05.2016р., визначеної п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Щодо ознаки нікчемності правочину, яка передбачена п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме, здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства судом враховується наступне.

Як вбачається з рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. „Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" за даними форми статистичної звітності №381 "Довідка про залучені кошти та їх залишки на кореспондентському рахунку" за станом на 19.05.2016р. ПАТ "Банк Михайлівський" встановлено тенденцію щодо зменшення коштів на кореспондентському рахунку протягом звітного періоду, який починаючи з 11.05.2016р. зменшився на 81,1 млн. грн., з 110,0 млн. грн. до 28,9 млн. грн., що є меншим встановленої суми обов'язкових резервів, яка має зберігатися на кореспондентському рахунку щоденно (не менше 36,4 млн. грн.).

Вказано, що за даними статистичної звітності ПАТ "Банк Михайлівський" за формою №631 "Звіт про структуру активів та пасивів за строками" станом на 11.05.2016 року, що подана ПАТ "Банк Михайлівський" до Національного банку України, виявлено збільшення ризиків для вкладників та інших кредиторів, про що свідчить наявність суттєвої незбалансованості за строками погашення активів та пасивів у періоді "до 31 дня", яка станом на 11.05.2016 року становить - 344,1 млн. грн. (або 12,02 відсотка), та має тенденцію до збільшення порівняно зі станом на 11.12.2015 року (становила - 3 00,1 млн. грн., або 10,51 відсотка).

Як вбачається зі змісту рішення Правління НБУ №14/БТ від 23.05.2016р. та встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі №826/15961/16 підставою для прийняття рішення про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних стало проведення Банком операцій, що призвели до збільшення зобов'язань ПАТ "Банк Михайлівський" перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок зменшення зобов'язань перед юридичною особою.

Вказаним рішенням суду встановлено, що за даними статистичної звітності ПАТ "Банк Михайлівський" за формою №1Д „Баланс банку" станом на 20.05.2016р., що подана Банком до НБУ, обсяг залучених коштів фізичних осіб збільшився порівняно з даними станом на 19.05.2016р. на 1031,3 млн. грн. та становив 2681,8 млн. грн.

Також значне збільшення залишків на рахунках фізичних осіб 20.05.2016р. порівняно із 19.05.2016р. зафіксовано у звіті куратора ПАТ "Банк Михайлівський" (збільшення із 1645,0 млн. грн. до 1676,9 млн. грн.).

Як встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. по справі №826/15961/16 згідно звіту куратора ПАТ "Банк Михайлівський" та виписки по особовому рахунку №5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відкритого в ПАТ "Банк Михайлівський", за період з 04.05.2016р. по 20.05.2016р., значне збільшення вкладів фізичних осіб відбулося внаслідок повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" залучених коштів та виплати доходу фізичним особам за договорами, укладеними з фізичними особами, що передбачають отримання/залучення відповідачем грошових коштів у позику від фізичних осіб. Так, за період з 04.05.2016р. по 20.05.2016р., фізичним особам було перераховано 1507, млн. грн. За 19.05.2016р. залишок за рахунком №5802 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зменшився з 37,8 млн. грн. до 2,6 млн. грн., списання з рахунку в сумі 1544,8 млн. грн.

При цьому, списання з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та зарахування на рахунки фізичних осіб грошових коштів відбулось внаслідок банківських операцій, в чому числі, шляхом збільшення залишку за рахунком ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" відкритим в банку на 870000000,00 грн. за договором відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016р., за яким Банком відображено розрахунки внутрішніми проводками в балансі.

Судом було встановлено, що внаслідок дій ПАТ "Банк Михайлівський" щодо відображення розрахунків внутрішніми проводками в балансі шляхом збільшення, зокрема, на 870000000,00 грн. за рахунком ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є банківською операцією, внаслідок якої виникли зобов'язання ПАТ "Банк Михайлівський" перед юридичною особою, як власником рахунку та грошових коштів, які на ньому зараховані. В свою чергу, проведення операцій від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за рахунок коштів, відображених на його рахунку внаслідок проведення вищезазначеної операції та коштів, що обліковувалися на його поточному рахунку, щодо перерахування на поточні рахунки фізичних осіб, відкритих в ПАТ "Банк Михайлівський" коштів з призначенням платежу: „повернення коштів згідно з договором", „оплата процентів по договору", у тому числі достроково, призвело до фактичного зменшення зобов'язань ПАТ "Банк Михайлівський" перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та збільшення зобов'язань перед фізичними особами, які мають в ПАТ "Банк Михайлівський" поточні рахунки та в силу п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладниками.

При цьому, судом зазначено, що фактично грошові кошти як на рахунки юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб не перераховувались за відсутності грошових коштів в такій кількості на кореспондентському рахунку ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно довідки ПАТ "Банк Михайлівський" №07.09.17/03-вих від 07.09.2017р. станом на 19.05.2016р. залишок грошових коштів на коррахунках Банку становив 114047046,91 грн. Як було зазначено вище відповідачем за період з 04.05.2016р. по 20.05.2016р., фізичним особам було перераховано 1507, млн. грн., у зв'язку з чим ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зменшило свої зобов'язання на вказану суму перед фізичними особами.

Частиною 1 ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 29 Закону у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), Фонд набуває прав кредитора, зокрема, на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку на день початку процедури його ліквідації.

Таким чином, після відшкодування Фондом вкладникам банку гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, Банк зобов'язаний повернути вказані кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зважаючи на те, що після отримання коштів за договором відступлення відповідач одразу спрямував їх на рахунки фізичних осіб, чим зменшив власні зобов'язання, але при цьому збільшилися зобов'язання Банку перед фізичними особами, то відповідно виконання договору відступлення призвело до збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пов'язаних з виведенням банку з ринку в частині виплати гарантованої суми відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, укладений між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" договір відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. має ознаки нікчемності правочину, передбачені ч.ч. 2, 7-9 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Правові наслідки недійсності правочину встановлені статтею 216 Цивільного кодексу України. Так, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо нікчемності договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р. від 19.05.2016 року, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного договору відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.16р. та стягнення 870000000,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, буд. 82, офіс 2, ) на користь публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (м. Київ, вул. Прорізна, 8, ) суму 870000000,00 грн. (вісімсот сімдесят мільйонів гривень 00 коп.), отриманих за нікчемним право чином (договором про відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016р.) та суму 240000,00 грн. (двісті сорок тисяч гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 30.11.2017р.

Головуючий суддя О.Є. Танасюк

Суддя В.В. Виноградова

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, ПАТ "Банк Михайлівський" (01001, м.Київ, вул. Прорізна, 8) - за заявою.

3 - 4 відповідачу, товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (29013, м.Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 82, офіс 2); 01014, м. Київ, вул. Струтинського, буд. 8 - за заявою;

5- третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ ,вул.Січових Стрільців, 17) за заявою.