ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Справа № 905/1632/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Євсікова О.О., Гольцової Л.А.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017
у справі№905/1632/15 Господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
прозвернення стягнення на предмет застави
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
до1. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний"
провизнання договору застави № 3.3ДС/07/301/2013-КЛТ від 17.06.2013 та додаткового договору № 1 від 24.12.2014 до нього недійсним
за участю представників:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
від третьої особи:не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №15-232-15 від 22.08.2017 на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.08.2017 у справі №905/1632/15 з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі №905/1632/15 (колегія суддів у складі: Геза Т.Д., Будко Н.В., Склярук О.І.) відмовлено ТОВ "Агрофірма "Агротіс" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, повернуто апеляційну скаргу ТОВ "Агрофірма "Агротіс" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.08.2017 у справі №905/1632/15.

Не погодившись з ухвалою апеляційного господарського суду, ТОВ "Агрофірма "Агротіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових актах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу ТОВ "Агрофірма "Агротіс" без розгляду, апеляційний господарський суд послався на те, що скаржником не надано доказів сплати судового збору у належному розмірі, в той час як відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

У п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

ТОВ "Агрофірма "Агротіс" у клопотанні про відстрочення сплати судового збору посилалось на те, що не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю оборотних коштів. Наявність важкого фінансового стану апелянт обґрунтовував перебуванням виробничої діяльності в зоні проведення АТО.

Апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про те, що оскільки надані ТОВ "Агрофірма "Агротіс" до заяви про відстрочення сплати судового збору документи, в тому числі Сертифікат (висновок) №991 про настання обставин непереборної сили від 14.10.2014 та Сертифікат № 6340 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №518/12.1-17-03 від 19.05.2016 Донецької торгово-промислової палати не містять інформації стосовно скрутного матеріального становища ТОВ "Агрофірма "Агротіс" та неможливості сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі на момент звернення з апеляційною скаргою (серпень 2017 року), то вони не можуть вважатись належними доказами неможливості сплати судового збору у розумінні ст. 34 ГПК України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваного судового акта не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законної ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агротіс" залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі №905/1632/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О. Кролевець

Судді О. Євсіков

Л. Гольцова