ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2017 Справа № 907/791/17

За позовом Закарпатського окружного адміністративного суду, м. Ужгород

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Фонду державного майна України, м. Київ

2. Державної судової адміністрації України, м. Київ

ДО Закарпатської обласної ради професійних спілок, м. Ужгород

ПРО усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належною на праві оперативного управління частиною будівлі літ.АА' за адресою: площа Народна, буд. 5 у м. Ужгород загальною площею 3676,4кв.м. шляхом її звільнення,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Чубірко М.І., представник за довіреністю від 06.06.2017 №83/2017;

Скрипчук О.О., представник за довіреністю від 20.02.2017 №81/2017;

від відповідача - Товтин В.В., представник за довіреністю від 15.11.2017 №06-05/300;

від третьої особи 1 - Семак В.П., представник за довіреністю від

від третьої особи 2 - Шкіря І.І., представник за довіреністю від 28.12.2017 №10-9809/16

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закарпатський окружний адміністративний суд, м. Ужгород звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської обласної ради професійних спілок, м. Ужгород про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належною на праві оперативного управління частиною будівлі літ.АА' за адресою: площа Народна, буд. 5 у м. Ужгород загальною площею 3676,4кв.м. шляхом її звільнення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2017 порушено провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9) та Державну судову адміністрацію України (01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5) та призначено справу до розгляду на 17.11.2017.

До початку судового засідання на адресу суду 16.11.2017 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване зверненням відповідача 20.06.17 та 06.11.17 до Премєр - міністра України Гройсмана В.Б. з листом про відміну розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.03.17 №221-р «Про передачу частини будівлі у м. Ужгороді до сфери управління Державної судової адміністрації», відповідь на які відповідачем на даний час отримано не було.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.11.2017 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі було відмовлено, розгляд справи за клопотанням відповідача відкладено на 27.11.2017.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримують з посиланням на їх обґрунтованість доданими до позовної заяви матеріальними доказами. Проти задоволення клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи з мотивів, наведених ним, заперечують з мотивів його безпідставності та необґрунтованості.

В обґрунтування своєї позиції позивач вказує на те, що спірне майно перебуває у його користуванні на праві оперативного управління, яке у визначеному законодавством порядку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №90266849 від 22.06.2017р. З метою захисту своїх прав позивачем було направлено відповідачу вимогу щодо звільнення відповідного нерухомого майна, яка залишена відповідачем без задоволення.

Позивач стверджує, що відповідач користується спірним майном за відсутності будь-яких визначених законодавством підстав та безпідставно ухиляється від звільнення відповідної будівлі. Окрім того, відповідачем у порушення вимог чинного законодавства вчиняються дії стосовно передачі частини будівлі у користування іншим особам на умовах оренди. Актом від 12 жовтня 2017 р. складеного в присутності працівників Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції зафіксовано факт відмови допуску працівників позивача до вказаної будівлі. Таким чином, відповідач здійснює дії, спрямовані на спричинення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем - Закарпатським окружним адміністративним судом своїм майном - частиною будівлі літ. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м.

Представник відповідача заперечує з приводу заявлених позовних вимог у повному обсязі з мотивів, викладених у поданому суду письмовому поясненні та вказує на те, що будівля на площі Народній, 5 (колишня пл. Леніна,5) в м. Ужгороді, в якій розміщується в даний час Закарпатська обласна рада профспілок та 11 первинних галузевих профспілкових організацій, а також районний, міський та обласний Фонди соціального страхування, знаходиться в повному господарському віданні відповідача 54 роки на підставі рішення місцевого виконавчого органу радянської влади - виконкому Закарпатської обласної Ради депутатів трудящих №24 від 17 січня 1963 року. Дана будівля була отримана шляхом обміну на будівлю, яку займали профспілки області по вул. Духновича, 2 в. Ужгороді, тобто один майновий комплекс був обміняний на інший. Будівля по вул. Духновича, 2 була отримана профспілками області згідно розпорядження вищого органу державної влади Радянського Союзу - Ради Міністрів СРСР №7914 від 25.05.1949 року. Даною будівлею профспілки Закарпатської області володіли і користувались з 1949 по 1963 роки, а з 1963 року користувались і утримували за профспілкові кошти в належному інженерно - технічному стані майновий комплекс на пл. Народній, 5.

Відповідач вважає, що правомірність користування даною будівлею обласними профспілками підтверджено розпорядженням голови Закарпатської державної адміністрації №421 від 02.09.2017 року «Про визнання такими, що втратили чинність, розпорядження голови облдержадміністрації».

Натомість, Фонд державного майна України повністю проігнорував інтереси Всеукраїнської громадської організації - Федерації профспілок України, а також інтереси членів Закарпатської обласної профспілкової організації. Фонд не запропонував профспілкам області ні одного квадратного метра ні в оперативне управління, ні в оренду, нічого не зробив для розв'язання спору і задоволення справедливого майнового інтересу сторін.

Не було взято до уваги Фондом держмайна і та обставина, що профспілки області добросовісно, з 1963 року, 54 роки володіючи і користуючись належним їм майном підтримували будинок на пл. Народній, 5 в належному технічному стані, здійснюючи її своєчасний капітальний та поточний ремонти, своєчасно сплачуючи комунальні послуги за профспілкові кошти, виконуючи свої завдання перед трудівниками області не виходячи за межі свого Статуту.

Також представник відповідача підтримує подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що присутність голови Закарпатської обласної ради професійних спілок на судових засіданнях є виключною необхідністю, оскільки даній особі відомі певні обставини з приводу спірних правовідносин, які можуть бути озвучені тільки у судових засіданнях та відомі тільки йому.

Представник третьої особи 1 заявлені позовні вимоги вважає належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на доводи, наведені ним у поданому суду письмовому поясненні. Зокрема, просить суд взяти до уваги те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90262612 від 22.06.2017р. право власності на об'єкт нерухомості - частину будівлі літ. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м. зареєстровано за державою в особі Державної судової адміністрації України.

Стверджує, що вказана будівля у власності Закарпатської обласної ради профспілок ніколи не перебувала та не передавалась, що підтверджується відсутністю будь-яких правовстановлюючих документів з 1963 року і по теперішній час у даної особи, оскільки таким правом її ніхто не наділяв, а будівля у власність не передавалась.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.06.2012 відмовлено у задоволені позову Закарпатської обласної ради професійних спілок про набуття права власності на зазначене приміщення, дане рішення залишене без змін за наслідками перегляду судом апеляційної інстанції .

Рішенням Київського апеляційного господарського суду у справі №5011-26/6058-12 від 02.10.2012 встановлено факт віднесення вказаної будівлі до державної форми власності, дане рішення залишене без змін за наслідками перегляду судом касаційної інстанції (ЄДРСР http://revestr.court.gov.ua/Review/26286688).

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17 травня 2016 року у справі №907/118/16 задоволено позов Фонду державного майна України та визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - частину будівлі на площі Народній, 5 в м. Ужгороді, загальною площею 3676,4кв.м за державою Україна в особі Фонду державного майна України. Рішеннями Львівського апеляційного господарського суду, Вищого господарського суду України, Верховного суду України скарги Закарпатської обласної ради професійних спілок залишено без задоволення, а рішення від 17 травня 2016 року без змін (ЄДРСР http://revestr.court.gov.ua/Review/57756817).

Представник третьої особи 2 також позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у поданому письмовому поясненні, проти відкладення розгляду справи заперечує з мотивів, наведених у засіданні суду. При цьому, вказує на те, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2016 у справі №907/118/16 позов Фонду задоволено повністю та визнано за державною в особі Фонду право власності на об'єкт нерухомого майна - частину будівлі на площі Народній, 5 у м. Ужгороді.

Постановами Львівського апеляційного господарського суду від та Вищого господарського суду України від 30.11.2016 вищезазначене рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Керуючись вищезазначеною нормою, Кабінет Міністрів України розпорядженням від 29.03.2017 № 221-р було передано із сфери управління Фонду державного майна до сфери управління Державної судової адміністрації частину будівлі на площі Народній, 5, у м. Ужгороді з метою розміщення місцевих судів Закарпатської області, які розташовані в м. Ужгороді.

В подальшому наказом Державної судової адміністрації від 12.06.2017 № 743 зазначене вище нерухоме майно закріплене на праві оперативного управління за Закарпатським окружним адміністративним судом.

Вищезазначене нерухоме майно було правомірно передано на праві оперативного управління Закарпатському окружному адміністративному суду, отже Закарпатська обласна рада профспілок зобов'язана звільнити незаконно займані приміщення.

Аналізуючи подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, суд констатує наступне.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Зі змісту даної норми вбачається, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника з урахуванням обставин конкретної справи можуть бути відхилені виходячи з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами 1-5 статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

З огляду на вищенаведене, враховуючи необґрунтованість поданого відповідачем клопотання та відсутність наведення обставин неможливості вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відповідача відмовити.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.11.2017р. на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17 травня 2016 року у справі №907/118/16 задоволено позов Фонду державного майна України та визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - частину будівлі на площі Народній, 5 в м. Ужгороді, загальною площею 3676,4кв.м за державою Україна в особі Фонду державного майна України. Рішеннями Львівського апеляційного господарського суду, Вищого господарського суду України, Верховного суду України скарги Закарпатської обласної ради професійних спілок залишено без задоволення, а рішення від 17 травня 2016 року без змін (ЄДРСР http://revestr.court.gov.ua/Review/57756817).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. № 221-р "Про передачу частини будівлі у м. Ужгороді до сфери управління Державної судової адміністрації" приміщення на площі Народній, 5 в м. Ужгороді передано Державній судовій адміністрації України.

Наказом ДСА України від 12.06.2017 № 743 "Про закріплення нерухомого майна, розташованого на площі Народній. 5 у м. Ужгороді" зазначене вище нерухоме майно закріплене на праві оперативного управління за Закарпатським окружним адміністративним судом.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90262612 від 22.06.2017р. право власності на об'єкт нерухомості - частину будівлі ліг. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м. зареєстровано за державою в особі Державної судової адміністрації України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №90266849 від 22.06.2017р. зареєстроване право оперативного управління за Закарпатським окружним адміністративним судом на вищезгаданий об'єкт нерухомості.

14 червня 2017 року (після отримання копії наказу ДСА України) Закарпатський окружний адміністративний суд направив листа Закарпатській обласній раді профспілок та орендарям (підприємствам, установам та організаціям, розміщеним у вказаному приміщенні), яким довів зміст розпорядження КМУ від 29.03.2017 р. №221-р та наказу ДСА України від 12.06.2017р. №743. Крім цього, судом було зазначено, що вищевказаний об'єкт нерухомого майна перебуває в державній власності, належить до сфери управління Державної судової адміністрації України та перебуває в оперативному управлінні Закарпатського окружного адміністративного суду, а тому заздалегідь повідомлено про необхідність вивільнення приміщень будівлі на площі Народній, 5 в місті Ужгород (копію листа додаємо). Вказаний лист отриманий представником відповідача 16 червня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

26 червня 2017р. (після реєстрації речових прав) Закарпатський окружний адміністративний суд направив Повідомлення про вивільнення приміщень Закарпатській обласній раді профспілок та орендарям (підприємствам, установам та організаціям, розміщеним в будівлі), в якому профспілковій організації крім необхідності вивільнення приміщень в строк до 26.07.2017 року вказано окремо вимогу щодо невідкладного припинення дії договорів оренди приміщень на площі Народній, 5 у місті Ужгород, укладених профспілкою безпосередньо з орендарями, у зв'язку з відсутністю прав на передачу державного майна в оренду (копію повідомлень додаємо). Крім цього, суд просив Закарпатську обласну раду профспілок повідомити про стан виконання розпорядження КМУ та розірвання договорів оренди письмово в строк до 10 липня 2017 року. Вказане повідомлення отримане представником відповідача 03 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Крім того, у газеті "Новини Закарпаття" від 27 червня 2017 року № 45 (4660) опубліковано повідомлення Закарпатського окружного адміністративного суду про вивільнення зайнятих підприємствами, установами, організаціями (іншими особами), приміщень, розміщених за адресою пл. Народна, 5, м. Ужгород.

Разом з тим, відповідач відповіді на вказані листи не надіслав, приміщення не звільнив та не передав його позивачу.

Актом від 12 жовтня 2017 р. складеного в присутності працівників Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції зафіксовано факт відмови допуску працівників суду до вказаної будівлі.

З огляду на здійснення відповідачем дій, що спрямовані на спричинення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем - Закарпатським окружним адміністративним судом своїм майном - частиною будівлі літ. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м., позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Також, до підстав виникнення цивільних прав і обов'язків, згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України віднесено й акти органів державної влади.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. № 221-р "Про передачу частини будівлі у м. Ужгороді до сфери управління Державної судової адміністрації" приміщення на площі Народній, 5 в м. Ужгороді передано Державній судовій адміністрації України, якою зареєстровано право власності на спірний об'єкт нерухомості у визначеному законодавством порядку, що підтверджується наявним у справі витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90262612 від 22.06.2017р.

Відповідно до ст. 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади здійснює права власника також щодо об'єктів права власності Українського народу, зазначених у частині першій статті 148 цього Кодексу.

Наказом ДСА України від 12.06.2017 № 743 "Про закріплення нерухомого майна, розташованого на площі Народній. 5 у м. Ужгороді" зазначене вище нерухоме майно закріплене на праві оперативного управління за Закарпатським окружним адміністративним судом, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №90266849 від 22.06.2017р. - право оперативного управління.

Згідно з ст.321 Цивільний кодекс України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Наведена стаття унормовує захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, констатує, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Зазначений позов отримав назву «негаторний».

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо).

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

При цьому, задоволення негаторного позову можливе за сукупністю двох підстав:

- наявність у позивача права вимоги усунення перешкод;

- вчинення перешкод відповідачем.

За відсутністю хоча б однієї з обставин, підстави для задоволення негаторного позову відсутні.

Наявними у справі матеріалами підтверджується факт наявності обсягу правомочностей з приводу користування спірним майном у позивача, а також унеможливлення відповідачем їх реалізації у спосіб, визначений чинним законодавством, що полягає у користуванні, розпорядженні та володінні таким майном.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, Закарпатська обласна рада професійних спілок в триповерховій будівлі на пл. Народній, 5 у м. Ужгороді безпосередньо займає декілька кабінетів, в інших кабінетах розміщені представники галузевих профспілок. Більше половини приміщень будівлі здається в оренду по ціні 50-100 грн. за 1кв.м. з додатковим відшкодуванням комунальних послуг (згідно усної інформації орендарів), а саме 17-19 підприємств та організацій, які орендують приміщення ( Магазин здорового харчування «Едемський сад», адвокат, громадські організації, підприємства та установи різного напрямку діяльності).

Таким чином, у зв'язку з відсутністю у відповідача будь-яких правових підстав для користування спірним майном, оскільки відповідач створює перешкоди власнику у користуванні майном на власний розсуд, захист права користування та розпорядження Закарпатського окружного адміністративного суду на частину будівлі літ. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м. може бути реалізований через усунення перешкод в користуванні вказаною частиною будівлі шляхом її звільнення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, позивач вказує, що спірне майно використовується відповідачем за відсутності відповідних правових підстав, що у свою чергу, відповідачем у визначений законом спосіб не спростовано.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

В той же час, передбачений ст. 391 Цивільного кодексу України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 р. у справі №6-92цс15.

Отже, дослідивши подані документи до матеріалів справи, пояснення представників сторін в сукупності, судом встановлено, що відповідач використовує частину будівлі ліг. АА1 за адресою: пл. Народна, 5, м. Ужгород, загальною площею 3676,4кв.м. за відсутності будь-яких правових підстав - наявності укладеного договору оренди, як того вимагає Закону України "Про оренду державного та комунального майна", чим порушує право володільця на користування та розпорядження належним йому майном, таким чином суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними.

При цьому, відповідачем наведені обставини не спростовані та, доказів звільнення спірного приміщення чи укладення договору на його оренду, суду не надано.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову про усунення перешкоди у користуванні майном загальною площею 3676,4кв.м., яке знаходиться за адресою: пл. Народна, 5 у м. Ужгород, шляхом виселення відповідача із вказаних приміщень.

Судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Закарпатську обласну раду професійних спілок (88000, м. Ужгород, пл. Народна, 5, ) на користь Закарпатського окружного адміністративного суду (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 30, ) усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною на праві оперативного управління частиною будівлі літ.АА' за адресою: площа Народна, буд. 5 у м. Ужгород загальною площею 3676,4кв.м. шляхом її звільнення.

3. Стягнути з Закарпатської обласної ради професійних спілок (88000, м. Ужгород, пл. Народна, 5, ) на користь Закарпатського окружного адміністративного суду (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 30, ) суму 1600,00грн. (Одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2017р.

Суддя О.Ф. Ремецькі