ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 листопада 2017 рокуСправа № 921/530/17-г/18
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 с. Малашивці, Зборівський район, Тернопільська область, 47251

до відповідача Сільськогосподарського кооперативу "Дніпро" с. Іванківці, Зборівський район, Тернопільська область, 47251

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Зборівська районна державна адміністрація (Відділ з питань державної реєстрації) вул. Б. Хмельницького, 24, м. Зборів, Тернопільська область, 47201

про визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу та визнання недійсними змін до установчих документів кооперативу

За участі представників:

позивача: не прибув;

відповідача: Рак Я.С. паспорт НОМЕР_1 від 23.03.1995;

третьої особи: не прибув.

В судовому засіданні представнику відповідача роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 ГПК України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється за відсутності відповідного клопотання.

Суть справи: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Сільськогосподарського кооперативу "Дніпро" (надалі - с/г кооператив "Дніпро"), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Зборівської районної державної адміністрації (Відділ з питань державної реєстрації), про визнання недійсними рішень загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", оформлених протоколом № 1 від 13.09.2016 про затвердження статуту в новій редакції, припинення членства в кооперативі та уповноваження голови кооперативу на проведення процедурних змін та про визнання повністю недійсним статут с/г кооперативу "Дніпро" в новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", яке оформлене протоколом № 1 від 13.09.2016 та зареєстрованого 21.09.2016 Відділом з питань державної реєстрації Зборівської районної державної адміністрації, номер реєстраційної дії 4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні рішення загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро", оформлені протоколом №1 від 13.09.2016 про припинення членства в кооперативі ОСОБА_1, затвердження статуту кооперативу в новій редакції та внесення відповідних змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, прийняті із порушенням процедури скликання загальних зборів членів кооперативу, зокрема, неповідомлення позивача про дату, час та місце проведення та порядок денний загальних зборів та за відсутності кворуму, порушують немайнове право позивача на участь в управлінні кооперативом та майнове право на отримання виплат за результатами його господарської діяльності, що передбачені ст.12 Закону України "Про кооперацію".

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.09.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 09.10.2017. Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє ухвалою суду від 16.11.2017 на 27.11.2017.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року продовжено строк розгляду даного спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2017 відмовлено в задоволенні заяви позивача від 09.10.2017 (вх. № 18228) про залучення у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Також, в судовому засіданні 30 жовтня 2017 представник позивача подав клопотання (вх. №19460), в порядку ст. 79 ГПК України, про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої, пов'язаної з нею цивільної справи №599/1710/17 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського кооперативу "Дніпро" про поновлення на роботі ОСОБА_1 В обґрунтування необхідності зупинення провадження у даній справі, представник позивача зазначив, що вирішення питання законності звільнення позивача з роботи в 2009 році, впливає на встановлення правових підстав виключення його (ОСОБА_1) з членів кооперативу згідно рішення загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро" від 13.09.2016, вважає, що дані справи пов'язані і вирішення справи №921/530/17-г/18 є неможливим до вирішення цивільної справи.

Разом з тим, в судовому засіданні 30.10.2017 вирішення питання щодо зупинення провадження у даній справі було відкладено та оголошено перерву в засіданні до 06 листопада 2017 року о 15:00 год., у зв'язку з необхідністю з'ясування певних обставин, зокрема даних щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи в сільськогосподарському кооперативі "Дніпро".

В судовому засіданні 06 листопада 2017 року представник позивача надав для огляду суду копію трудової книжки ОСОБА_1, при цьому зазначив, що оригінал чи належним чином засвідчену її копію надасть суду у наступне судове засідання.

В судове засідання 16 листопада 2017 року позивач та його представник не прибули, витребуваних документів, а саме, оригінал чи належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1 не подали, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено до 27 листопада 2017 року.

В судове засідання 27 листопада 2017 року позивач не прибув, участі свого представника в засіданні не забезпечив, вимог ухвали суду від 16.11.2017 не виконав та не надав витребувані документи, а саме оригінал чи належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1

Представник відповідача в судове засідання 27 листопада прибув, однак витребуваних документів суду не надав. Відповідач, згідно письмового відзиву на позов, а також усних пояснень повноважного представника в судових засіданнях 30.10.2017 та 06.11.2017, які зафіксовані в протоколах судового засіданні від 30.10.2017 та 06.11.2017, вважає, що провадження у даній справі підлягає припиненню. Зокрема, вказує на те, позивач - ОСОБА_1 відповідно до протоколу №5 зборів членів кооперативу "Дніпро" від 23.07.2005 був звільнений від виконання обов'язків голови кооперативу та, відповідно до наказу с/г кооперативу "Дніпро" №23 від 06.11.2009 звільнений з роботи за власним бажанням згідно поданої заяви про звільнення (архівні копії протоколу та наказу долучені до матеріалів справи), а відповідно до ст. 13 Закону України "Про кооперацію" та п. 10.1 Статуту відповідача, членство в кооперативі припиняється у разі припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу. Враховуючи, що членство позивача в кооперативі припинилось ще у 2009 році, дані спірні правовідносини не носять корпоративного характеру, а суб'єктний склад осіб у даній справі не відповідає вимогам ст.12 ГПК України, тому, на думку відповідача, даний спір не підвідомчий господарському суду, а провадження у справі підлягає припиненню згідно п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України. Щодо зупинення провадження у справі представник відповідача заперечив, оскільки вважає, що результат розгляду цивільної справи №599/1710/17 про поновлення на роботі ОСОБА_1 не вплине на вирішення питання визнання недійсними рішення загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечила, однак згідно поданого 06.10.2017 Зборівською районною державною адміністрацією (Відділ з питань державної реєстрації) клопотання №266 від 28.09.2017 (вх. № 18182) остання просить розглядати дану справу без участі її представника. Також, Зборівською районною державною адміністрацією (Відділ з питань державної реєстрації) надано суду письмові пояснення № 265 від 28.09.2017 по суті даного спору (вх. № 18181 від 06.10.2017), відповідно до яких орган державної влади вказує на те, що при здійсненні державної реєстрації 21.09.2016 нової редакції статуту СГК "Дніпро" (реєстраційна дія № 4) в повному обсязі дотримано вимоги чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсними рішень загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", оформлених протоколом № 1 від 13.09.2016 про затвердження статуту в новій редакції, припинення членства в кооперативі та уповноваження голови кооперативу на проведення процедурних змін та про визнання повністю недійсним статуту с/г кооперативу "Дніпро" в новій редакції.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2016 року відбулися загальні збори членів с/г кооперативу "Дніпро". На вказаних загальних зборах членів с/г кооперативу "Дніпро" були прийняті рішення, оформлені протоколом №1 від 13.09.2016, зокрема щодо затвердження статуту с/г кооперативу "Дніпро" в новій редакції на основі примірного статуту сільськогосподарського кооперативу, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України, Наказ від 08.01.2014 №1; припинення членства в сільськогосподарському кооперативі "Дніпро" ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з поверненням внесків статутного фонду в розмірі 500,00 грн кожному; уповноваження голову сільськогосподарського кооперативу "Дніпро" Рака Я.С. провести всі необхідні процедурні зміни щодо викладеного змісту (внесення змін в Єдиному держреєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) про припинення членства в кооперативі "Дніпро" ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Позивач стверджує, що його не було повідомлено про проведення та порядок денний загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро" від 13.09.2016, а спірні рішення загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро" про виключення його (ОСОБА_1) із членів с/г кооперативу "Дніпро" та затвердження нової редакції статуту були прийняті за відсутності кворуму, що є порушенням ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

Крім того, позивач вважає, що мало місце порушення положень Статуту, зокрема п. 11.5, яким визначено, що збори кооперативу вважаються повноважними, якщо на них присутні більше половини його членів. Однак, як зазначив позивач, з п'яти членів с/г кооперативу "Дніпро", які зазначені в протоколі №1 від 13.09.2016 в переліку присутніх, троє членів кооперативу (ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_8) участі у зборах не приймали.

Також позивач звертає увагу на те, що згідно статуту с/г кооперативу "Дніпро" в редакції від 18.02.2000 трудова діяльність члена кооперативу не ототожнюється з оформленням трудових відносин з кооперативом згідно трудового законодавства і в основу такого поняття ставиться праця члена кооперативу, яка можлива у формі розумової чи фізичної діяльності людини без оформлення трудових відносин, він (ОСОБА_1) на момент створення кооперативу був обраний його головою, здійснював поточне керівництво, як посадова особа і виконавчий орган управління, однак за станом здоров'я не міг виконувати в подальшому своїх обов'язків, але продовжував брати участь у вирішенні різноманітних питань у виробничій діяльності кооперативу для досягнення поставленої мети та отримання прибутку.

Таким чином, позивач вважає, що на момент прийняття рішень загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро" від 13.09.2016 він був членом кооперативу, оскільки ані Законом України "Про кооперацію", ані Статутом не передбачено припинення членства в кооперативі, зокрема в зв'язку із припиненням трудової участі у діяльності кооперативу, а визначено лише можливість такого виключення шляхом прийняття відповідного рішення загальних зборів членів кооперативу, отже до дати прийняття відповідного рішення, особа, яка припинила трудову участь залишається членом Кооперативу.

В свою чергу відповідач згідно відзиву на позов та наданих його представником в судових засіданнях пояснень стверджують, що позивач на момент проведення загальних зборів членів кооперативу 13.09.2016 не був членом кооперативу, оскільки, відповідно до протоколу зборів членів кооперативу №5 від 23.07.2005 ОСОБА_1 звільнений від виконання обов'язків голови кооперативу та, відповідно до наказу с/г кооперативу "Дніпро" №23 від 06.11.2009 звільнений з роботи за власним бажанням згідно поданої заяви про звільнення, а тому припинив трудову участь в діяльності кооперативу і припинив членство в кооперативі на підставі ст. 13 Закону України "Про кооперацію" та п. 10.1 Статуту, а тому не було підстав повідомляти позивача про проведення загальних зборів кооперативу, оскільки, на думку відповідача, на даних зборах не вирішувалось питання виключення позивача із членів кооперативу, а приводився у відповідність до законодавства Статут щодо списку засновників (членів) кооперативу.

Згідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Так, відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарським судам підвідомчі, зокрема справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

В обґрунтування порушеного права внаслідок прийнятих 13.09.2016 рішень загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", оформлених протоколом №1, позивач посилається на те, що про проведення загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", які відбулися 13.09.2016 його не було повідомлено, за його відсутності було вирішено питання припинення його членства в кооперативі, що є порушенням ст.ст.12, 15 Закону України "Про кооперацію", п. п. 11.5, 11.6 Статуту с/г кооперативу "Дніпро", а також ставить під сумнів те, що збори взагалі проводились, про що у своїх поясненнях наданих Зборівському відділенню зазначили інші члени, копії заяв яких долучені до матеріалів справи.

Як вже встановлено судом, спірними рішеннями зборів було затверджено Статут с/г кооперативу "Дніпро" в новій редакції, припинено членство в с/г кооперативі "Дніпро" наступних осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та уповноважено голову кооперативу провести необхідні процедури по внесеним змінам до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо припинення членства в с/г кооперативі "Дніпро" ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Як зазначено в пункті 1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Згідно пункту 2.1. зазначеної постанови пленуму, господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 Господарського процесуального кодексу України та з'ясовувати наявність в особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення.

Судом також встановлено, що станом на дату проведення загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро" від 13.09.2016, чинним був Статут кооперативу, затверджений рішенням загальних зборів членів кооперативу від 18.02.2000, в якому позивач ОСОБА_1 значився як засновник. І як вбачається із протоколу №1 загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро" від 13.09.2016, одним із питань було припинення членства в с/г кооперативі "Дніпро", в тому числі, ОСОБА_1 та повернення йому внеску до статутного фонду в розмірі 500,00 грн.

А тому, суд вважає, що спірні правовідносини виникли між членом сільськогосподарського виробничого кооперативу, який вибув, тобто припинив членство в кооперативі та самим кооперативом, носять характер корпоративних і на них поширюється дія норм Закону України "Про кооперацію" та Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію", а відтак і немає підстав для припинення провадження у справі, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до статті 94 Господарського кодексу України кооперативи як добровільні об'єднання громадян створюються з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Основними принципами кооперації згідно зі ст. ст. 4, 12 Закону України "Про кооперацію" є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос), а також право на участь в господарській діяльності кооперативу та в управлінні кооперативом.

Здійснення членом кооперативу права на участь у діяльності й управлінні кооперативом, в тому числі, при прийнятті рішень органом управління кооперативу забезпечується, в першу чергу, порядком скликання і проведення загальних зборів членів кооперативу, передбаченим статтею 15 Закону України "Про кооперацію" та статутом кооперативу.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" в редакції чинній станом на дату затвердження статуту с/г кооперативу "Дніпро" (18.02.2000) визначено, що порядок та майнові наслідки припинення членства в кооперативі визначаються його статутом. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржено в судовому порядку.

Крім того, припинення членства в кооперативі регулює і ст. 13 Закону України "Про кооперацію", де вказано, що членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооператив - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.

Так, суд зазначає, що згідно копії наказу с/г кооперативу "Дніпро" №23 від 06.11.2009, яка долучена до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням згідно поданої заяви про звільнення.

Разом з тим, згідно усних пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні 06.11.2017 ОСОБА_1 стверджував, що був звільнений з роботи в с/г кооперативі "Дніпро" в 2008 році.

Таким чином, для всебічного та об'єктивного розгляду справи по суті, у суду виникла необхідність з'ясувати факти, що лягають в основу зазначеної вище інформації, тобто дані щодо звільнення з роботи ОСОБА_1, припинення трудових відносин із с/г кооперативом "Дніпро", а відтак необхідно дослідити відомості, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1

Суд зазначає, що згідно Кодексу законів про працю України, такі відомості містяться у трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність працівника, а порядок ведення трудових книжок працівників визначається постановою Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.93. № 301 та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Мінпраці України, Мінсоцзахисту України, Мін'юсту України від 29.07.93 № 58.

Так, представник позивача в судовому засіданні 06.11.2017 надав для огляду копію трудової книжки, а оригінал чи належним чином засвідчену її копію зобов'язався надати суду в наступному судовому засіданні. Однак в судове засідання 16 листопада 2017 року позивач не прибув та не забезпечив участі свого представника, як і не надав витребувані документи.

З огляду на вищезазначене, суд ухвалою від 16.11.2017 відклав розгляд даної справи та зобов'язав сторони надати додаткові документи, зокрема від позивача витребувано оригінал або належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1 та від відповідача оригінал або належним чином засвідчену копію наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи в с/г кооперативі "Дніпро" в 2008 році.

Однак, позивач у призначене на 27 листопада 2017 року судове засідання не прибув, витребуваних документів не подав.

У зв'язку з цим, суд позбавлений можливості з'ясувати, у зв'язку із відсутністю документів, коли саме був звільнений з роботи, тобто припинив трудову діяльність позивач ОСОБА_1 в с/г кооперативі "Дніпро", і як наслідок, не може надати повної та об'єктивної оцінки доводам позивача та обставинам справи і, зокрема, вирішити подане представником позивача клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№19460 від 30.10.2017), а відтак останнє задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, суд враховує те, що положення Господарського процесуального кодексу України не надають суду право самостійно збирати докази на підтвердження позиції тієї чи іншої сторони спору, що порушуватиме принцип об'єктивності судового розгляду господарської справи. Одночасно, прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання способу їх захисту чи недоведеності порушеного права, позбавить позивача можливості в подальшому захистити свої права та інтереси в спірних правовідносинах, а залишення позову без розгляду, як процесуальна можливість виправити недоліки позову та звернутись до суду із даним позовом повторно, забезпечуватиме збалансованість прав та інтересів усіх сторін спору, а також відповідатиме п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, яка передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи зазначене, а також процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст.69 ГПК України, при вирішенні даної справи передбаченими ГПК України заходами та засобами доказування, господарський суд не має можливості з'ясувати всі фактичні обставини по даній справі, а відповідно і винести об'єктивне судове рішення.

Відповідно до ч.5 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

За таких обставин та враховуючи п. 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", суд залишає позов без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 7 Закон України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)).

Таким чином, не підлягають поверненню позивачу витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 200,00 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 32, 33, 36, 43 п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до відповідача Сільськогосподарського кооперативу "Дніпро", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Зборівської районної державної адміністрації (Відділ з питань державної реєстрації), про визнання недійсними рішень загальних зборів членів с/г кооперативу "Дніпро", оформлених протоколом № 1 від 13.09.2016 про затвердження статуту в новій редакції, припинення членства в кооперативі та уповноваження голови кооперативу на проведення процедурних змін та про визнання повністю недійсним статут с/г кооперативу "Дніпро" в новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів с/г кооперативу "Дніпро", яке оформлене протоколом № 1 від 13.09.2016 та зареєстрованого 21.09.2016 Відділом з питань державної реєстрації Зборівської районної державної адміністрації, номер реєстраційної дії 4 - залишити без розгляду

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі та третій особі.

Суддя Н.В. Охотницька