ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р.Справа № 923/954/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Колоколова С.І., Гладишевої Т.Я.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участю представників сторін:

Від ФОП Саркісян А.М. - Саркісян А.М., паспорт серія НОМЕР_1, від 19.06.14;

від ФОП Керекелиці М.А. - не з'явився;

Вільний слухач - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2, від 27.02.09;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Керекелиці Максима Анатолійовича

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 року

у справі №923/954/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Саркісяна Аршака Меружановича

до Фізичної особи-підприємця Керекелиці Максима Анатолійовича

про визнання договору удаваним, визнання договору суборенди

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року Фізична особа-підприємець Саркісян Аршак Меружанович (далі ФОП Саркісян А.М.) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Керекелиці Максима Анатолійовича (далі - ФОП Керекелиця М.А.) про: визнання договору удаваним, визнання договору суборенди продовженим.

11.10.2017 ФОП Саркісян А.М. звернувся до Господарського суду Херсонської області з клопотанням про забезпечення позову, в якому просив заборонити ФОП Керекелиці М.А. вчиняти дії щодо його виселення з будівлі кафе "Відпочинок", за адресою вул. Володарського, 1а у м. Скадовську до дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 (суддя - Пригуза П.Д.) клопотання, ФОП Саркісяна А.М. про забезпечення позову - задоволено, заборонено ФОП Керекелиці М.А. вчиняти дії щодо виселення ФОП Саркісяна А.М. з будівлі кафе "Відпочинок", за адресою вул. Володарського, 1а у м. Скадовську до дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 року у справі №923/954/17, ФОП Керекелиця М.А. звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Заявник апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою на незаконною, оскільки позивачем, на думку ФОП Керекелиці М.А., не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обґрунтованості заявленого та задоволеного судом клопотання про забезпечення позову.

Крім того, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а позивач не надав будь-яких доказів того, що ФОП Керекелиця М.А. за допомогою сторонніх осіб перешкоджає роботі кафе «Відпочинок», у зв'язку з чим підстав для задоволення клопотання позивача у суду не було.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 апеляційну скаргу ФОП Керекелиці М.А. прийнято до провадження по справі №923/954/17, судове засідання по справі признчено 13.11.2017.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 строк розгляду справи продовжено на 15 днів, судове засідання по справі відкладено на 27.11.2017.

В судове засідання 27.11.2017 з'явився ФОП Саркісян А.М., який заперечував проти доводів апеляційної скарги ФОП Керекелиці М.А., просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, ФОП Саркісян А.М. в судовому засідання заявив клопотання в порядку ст.101 Господарського процесуального кодексу України про долучення додаткових документів до матеріалів справи. Зазначене клопотання колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду розглянуто та задоволено.

13.11.2017 року на електронну адресу Одеського апеляційного господарського надійшло клопотання від ФОП Керекелиці М.А. про розгляд апеляційної скарги по справі №923/954/17 без його представника.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника ФОП Керекелиці М.А., за наявними в справі матеріалами та письмовими поясненнями учасників судового процесу, оскільки явка сторін не була визнана обов'язковою ухвалами суду, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а повний текст постанови направляється сторонам у встановленому порядку.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як зазначалося раніше, ФОП Саркісян А.М. звернувся до господарського суду з позовною заявою до ФОП Керекелиці М.А., в якій просив визнати удаваним договір про спільну діяльність від 01.10.2016, укладений між ФОП Саркісян А.М. та ФОП Керекелиця М.А., який приховує договір суборенди будівлі кафе «Відпочинок» за адресою: вул.Володарського, 1а, м.Скадовськ; визнати продовженим до 30.10.2018 договір суборенди будівлі кафе «Відпочинок» за адресою: вул. Володарського, 1а, м.Скадовськ;

Крім того, в позовній заяві ФОП Саркісян А.М. просив в якості забезпечення позову до вирішення спору по суті, заборонити ФОП Керекелиці М.А. вчиняти дії щодо його виселення з будівлі кафе "Відпочинок", за адресою вул. Володарського, 1а у м. Скадовську до дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2017 позовна заява ФОП Саркісян А.М. прийнята до розгляду, а також запропоновано позивачеві надати до дня судового засідання належні докази наявності фактичних обставин, з якими закон пов'язує можливість застосування заходу до забезпечення позову, про вжиття яких позивачем заявлено при подачі позову.

11.10.2017 позивач повторно звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову в порядку ч. 1 ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування вказаного клопотання, ФОП Саркісян А.М. зазначив, що відповідач, всупереч чинного законодавства України, намагається відмовитися від виконання договору суборенди та заволодіти його майном.

В підтвердження вказаного факту позивачем надано копію висновку за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 03.10.2017 року до ЖЄО за № 5630 за повідомленням Саркісян A.M. складеним Скадовським відділенням поліції ГУНП в Херсонській області від 04.10.2017 року, а також листа начальника Скадовського відділення поліції ГУНП в Херсонській області від 04.10.2017 року вих. №16577/01/81317.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 клопотання позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено ФОП Керекелиці М.А. вчиняти дії щодо виселення ФОП Саркісяна А.М. з будівлі кафе "Відпочинок" за адресою вул. Володарського, 1а у м. Скадовську до дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Зазначена обставина і стала підставою для звернення ФОП Керекелиці М.А. до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 12.102017 по справі 923/954/17.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає ухвалу Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 законною, обґрунтованою, та такою, що відповідає приписам чинного процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 роз'яснено, що відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуваннням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно яке є на момент пред'явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

-накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

-забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Наведений у ст.67 Господарського процесуального кодексу України перелік заходів до забезпечення позову є вичерпним.

Приписами ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов може бути забезпечений, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосується предмета спору.

Відповідно до ч. 10 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Враховуючи предмет позову у даній справі, а саме - визнання удаваним договору про спільну діяльність від 01.10.2016, укладеного між ФОП Саркісян А.М. та ФОП Керекелиця М.А., який приховує договір суборенди будівлі кафе «Відпочинок»; визнання продовженим до 30.10.2018 договору суборенди будівлі кафе «Відпочинок», наявність в матеріалах справи звернень ФОП Саркісяна А.М. до органів Національної поліції України, а також те, що рішення суду першої інстанції по справі №923/954/17 на момент винесення постанови Одеського апеляційного господарського суду не набрало чинності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання позивача про забезпечення позову, та вважає, що захід до забезпечення позову у вигляді заборони ФОП Керекелиці М.А. вчиняти дії щодо виселення ФОП Саркісяна А.М. з будівлі кафе «Відпочинок» за адресою вул. Володарського, 1а у м.Скадовську застосовані судом з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегією суддів розглянуті та відхилені доводи апеляційної скарги стосовно відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для задоволення клопотання про застосування заходів до забезпечення позову, оскільки позивач при повторному зверненні до суду із зазначеним клопотанням 11.10.2017 виконав вимоги Господарського суду Херсонської області та надав належні докази наявності фактичних обставин, з якими закон пов'язує можливість застосування заходу до забезпечення позову.

Крім того, в судовому засіданні позивачем надані додаткові документи, які підтверджують необхідність та правомірність застосування господарським судом заходів до забезпечення позову у даній справі, а саме копії звернень ФОП Саркісяна А.М. до органів Національної поліції України та копій матеріалів кримінального провадження за вказаними зверненнями. Колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду вказані документи долучені до матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 в порядку ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, передбачені оскаржуваною ухвалою заходи до забезпечення позову є пов'язаними з предметом позову, а внаслідок їх вжиття не порушуються будь-які права та інтереси ані осіб, які не є учасниками судового процесу, ані відповідача по справі - ФОП Керекелиці М.А.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування Господарськи судом Херсонської області норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законної ухвали місцевого господарського суду колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга ФОП Керекелиці М.А. задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 року у справі №923/954/17 залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Керекелиці Максима Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 року у справі №923/954/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 12.10.2017 року у справі №923/954/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

Т.Я. Гладишева