КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/7496/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Зайцев М.М. довіреність № б/н від 01.06.17

від відповідача-1: Сомова І.В. довіреність № б/н від 01.06.17

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Катеринич Наталії Аркадіївни

на рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року

у справі № 910/7496/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Катеринич Наталії Аркадіївни

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурена"

2. Фізичної особи-підприємця Аксьон Тетяни Василівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна"

про стягнення 83 457 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Катеринич Наталія Аркадіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення збитків у загальній сумі 83 457 грн. (а.с. 6-9).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі № 910/7496/17 у задоволенні позову відмовлено (а.с.220-225).

09 жовтня 2017 року ФОП Катеринич Н.А. звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17, в якій просить зазначене рішення скасувати та стягнути з ТОВ "Мурена" на користь ФОП Катеринич Н.А. 83 457 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ФОП Катеринич Н.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17 у справі №910/7496/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Жук Г.А.

26 жовтня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП Катеринич Н.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17 у справі №910/7496/17 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Жук Г.А. та призначено до розгляду на 14 листопада 2017 року.

14 листопада 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 28 листопада 2017 року.

У судовому засіданні 28 листопада 2017 року представник ФОП Катеринич Н.А. надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник ТОВ "Мурена" у судовому засіданні 28 листопада 2017 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники ФОП Аксьон Т.В. та ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна" у судове засідання не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується судовою розпискою про відкладення розгляду справи (т.ІІ, а.с. 11) та повідомленням про вручення поштового відправлення (т.ІІ, а.с. 27).

Враховуючи, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідача-2 та третьої особи не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників вказаних осіб.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Нежиле приміщення № 343, розташоване у жилому будинку № 26, який знаходиться на проспекті Бажана належить Катеринич Н.А. на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежиле приміщення, виданим Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 28.09.2001 р. (т.І, а.с. 128).

19 липня 2016 року комісією у складі працівників відділення № 2 КП "Житло-Сервіс" складено Акт про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення (т.І, а.с. 10-10/зворот).

У вказаному акті, зокрема, зазначено наступне:

- 12.07.2016 в будинку №26 на просп. Бажана у нежитловому приміщенні №343 трапилось залиття;

- в нежитловому приміщенні №343 (власник Катеринич Н.А.) залито: коридор - стеля (шпалери); душову кімнату (водоемульсійна фарба); чоловічу та жіночу гардеробні - стеля (водоемульсійна фарба); в коридорі на стелі залито проводку освітлення;

- залиття приміщення №343 відбулося з нежитлового приміщення НОМЕР_2;

- причину залиття встановити немає можливості, оскільки власник приміщення НОМЕР_2 доступ слюсарю-сантехніку не надав.

Відповідно до висновків і рекомендацій комісії визначено, що залиття сталось з вини приміщення № НОМЕР_2 ТОВ "Мурена", власник ОСОБА_7, "власнику приміщення необхідно відшкодувати збитки нанесені приміщенню № 343 за власний рахунок".

Позивач звернулась до власника ресторану "Популяста Дзюня" та директора ТОВ "Мурена" з листом від 09.08.2016 р. Досудовим попередженням у якому просив відшкодувати завдані залиттям збитки у загальному розмірі 73377 грн. (т.І, а.с. 12, 13).

Враховуючи те, що відповідачами залишено без задоволення вимогу позивача щодо відшкодування шкоди останній звернувся зі вказаним позовом.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р. у справі № 6-2808 цс15: "право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована".

В матеріалах справи наявна копія наданого відповідачем листа комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" від 16.08.2017 №110/905-1230;1230/2, в якому останнє зазначило про те, що відповідно до інформації, що міститься в розпорядженні підприємства 12.07.2016 повідомлення про залиття будь-якого приміщення, розташованого у будинку по вул. Миколи Бажана, 26 не надходило (т.І, а.с.185).

Разом з цим листом від 05.10.2017 р. № 110/025-314 КП "Житло-Сервіс" повідомило позивача про те, що інформація у листі від 16.08.2017 р. викладена на підставі наданих диспетчерською службою ОДС відомостей, а також те, що у відділенні "Лівобережне" КП "Житло-Сервіс" міститься заява про обстеження і складання акту про залиття приміщення ТОВ "Мурена", Акт про залиття приміщення № 343 в будинку № 26 по просп. Миколи Бажана від 19.07.2016 р. комісією відділення "Лівобережне" КП "Житло-Сервіс" складався (т.І, а.с. 235). Вказаний доказ позивачем подано разом з апеляційною скаргою.

Оскільки позивач повідомляв суд першої інстанції про звернення до КП "Житло-Сервіс" з запитом про надання роз'яснень, проте відповіді не отримав (т.І, а.с. 207-208), а надання такої відповіді відбулось 05.10.2017 р., колегія суддів приймає лист КП "Житло-Сервіс" від 05.10.2017 р. № 110/025-314 у якості доказу у справі з огляду на те, що позивачем обґрунтовано неможливість подання вказаного листа станом на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції.

Відповідно до Висновку про вартість майна від 05.02.2016 р., наданого позивачем на підтвердження вартості витрат на відновлення пошкодженого внаслідок залиття нежитлового приміщення № 343, ринкова вартість відновлення складає 37579 грн. (т.І, а.с. 98-141).

У додатках до наданого на підтвердження розміру матеріального збитку, експертного звіту міститься копія Акту про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення від 19.07.2016 р., у якому зазначено, що залиття приміщення №343 відбулося з нежитлового приміщення НОМЕР_2 (т.І, а.с. 131-132). В акті, який був поданий позивачем разом із позовною заявою виправлено номер приміщення з НОМЕР_2 на НОМЕР_2.

Поряд з цим, у розділі "висновки і рекомендацій комісії" у всіх наявних у матеріалах справи копіях Акту про залиття визначено, що: "залиття сталось з вини приміщення № НОМЕР_2 ТОВ "Мурена", власник ОСОБА_7, "власнику приміщення необхідно відшкодувати збитки нанесені приміщенню № 343 за власний рахунок".

Отже технічна помилка у мотивувальній частині Акту про залиття щодо номеру приміщення з якого сталось таке залиття не впливає на обов'язок власника приміщення, зазначеного у висновку Акту, відшкодувати завдані таким залиттям збитки.

27 листопада 2014 року між ПрАТ "СК "Граве Україна", як страховиком та ТОВ "Мурена", як страхувальником укладено Договір № 101019420, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов'язані з користування та експлуатацією приміщення за адресою м. Київ, пр-т. Бажана, 26 оф. НОМЕР_2 (т.І, а.с. 38-41).

Відповідно до п. 1.4.1 Договору страхування страховим випадком за цим договором є набуття чинності рішення суду або згоди страхувальника та страховика щодо задоволення вимог, пред'явлених третіми особами, відповідно до норм та на основі діючого цивільного законодавства України, до страхувальника щодо відшкодування заподіяних ним збитків, що виражені в т.ч. шкоді майну третіх осіб.

Заявою-повідомленням про випадок від 15.07.2016 р. ТОВ "Мурена" повідомило ПрАТ "СК "Граве Україна" про те, що 12.07.2016 р. за адресою пр. Бажана, 26 "з приміщення кафе сталося залиття підвального приміщення, що належить СПД Катеринич Н.А., подія відбулась внаслідок пошкодження труби холодного водопостачання у міжстінних перегородках" та те, що внаслідок події майном були отриманні наступні пошкодження "затікання підвісної стелі і стін у підвальному приміщенні під кафе" (т.ІІ, а.с. 33-33/зворот).

Листом від 15.07.2016 р. № 3, відповідач-1 повідомив позивача про те, що у випадку необхідності відшкодування, завданих внаслідок залиття збитків треба звернутись до відділу врегулювання страхової компанії "Граве Україна", якою застраховано відповідальність відповідача (т.І, а.с. 42).

Вказані документи свідчать про визнання відповідачем-1 факту того, що з належного йому приміщення сталося залиття приміщення, що належить ФОП Катеринич Н.А., та вказують на наявність його згоди, як страхувальника стосовно задоволення вимог, пред'явлених третіми особами щодо відшкодування заподіяних страхувальником збитків.

Викладеними обставинами підтверджується наявність у діях, що спричинили позивачу збитки вини та протиправної поведінки саме відповідача-1, а також причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача-1 і завданими позивачу збитками.

Відповідно до Договору оренди № 1 від 01.12.2014 р. ТОВ "Мурена" (далі - відповідач-1), як орендодавець передало ФОП Аксьон Т.В. (далі - відповідач-2) прийняло нежитлове приміщення № НОМЕР_2, що знаходиться з адресою м. Київ, пр.-т М.Бажана, 26 в оренду до 01.12.2016 р. (т.І, а.с. 74-79).

Відповідно до п. 5.1.7 укладеного між відповідачами Договору оренди, у випадку виникнення аварій, пошкоджень, несправностей орендар зобов'язаний негайно сповістити орендодавця та докласти усіх зусиль для їх ліквідації. Ліквідація аварій та несправностей, що виникли у приміщенні, оплачуються орендарем.

За змістом ч. 2 ст. 780 ЦК України, шкода, завдана у зв'язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

Поряд з цим умови договору оренди не містять ані положень щодо наявності особливих властивостей або недоліків предмету оренди, ані положень щодо наявності у орендаря обов'язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок особливих властивостей або недоліків орендованої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Поряд з цим матеріали справи не містять Акту приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду.

Викладене в черговий раз підтверджує те, що саме на відповідача-1 має покладатись обов'язок з відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної заяви в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 37579 грн., вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню за рахунок відповідача-1, як власника приміщення № НОМЕР_2, з якого сталось залиття належного позивачу приміщення.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3 000 грн. вартості послуг зі складання звіту величини (вартості) витрат на відновлення (ремонт) пошкодженого нежитлового приміщення №343 внаслідок затоплення від 05.08.2016 №02-08/16.

На підтвердження витрат у розмірі 3 000 грн. вартості послуг зі складання звіту позивачем надано копію Договору № 02/08/16 від 02.08.2016 р. на проведення оцінки (т.І, а.с. 95-96), Акт виконаних робіт за Договором на суму 3000 грн. у якому зазначено, що замовник провів розрахунок (т.І, а.с. 97).

Враховуючи встановлення складу цивільного правопорушення у діях відповідача-1, внаслідок яких позивачу завдані матеріальні збитки у розмірі 37579 грн. і те, що внаслідок таких дій відповідача-1 для встановлення розміру завданих збитків позивач був змушений понести додаткові витрати у розмірі 3000 грн. на складання Звіту, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині відшкодування збитків у розмірі вартості послуг зі складання звіту величини (вартості) витрат на відновлення (ремонт) пошкодженого нежитлового приміщення №343 внаслідок затоплення від 05.08.2016 №02-08/16 також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 15 000 грн. моральної шкоди слід зазначити наступне.

На підтвердження завдання 15 000 грн. моральної шкоди позивачем надано датований 11.07.2016 р. рекомендацію лікаря терапевта Нагієвої С.А. (т.І, а.с. 16).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Проте позивачем не надано жодних документів в підтвердження, що гіпертонічний криз Катеринич Н.А. зв'язаний із залиттям приміщення, а не з іншими обставинами, крім того позивачем не обґрунтовано у чому полягає її моральна шкода, оцінена позивачем у сумі 15 000 грн., а тому вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача: 12 798 грн. витрат, здійснених у зв'язку з поверненням клієнтам грошових коштів, на підтвердження чого надав Акти повернення грошових коштів від 01.08.2016 р., від 29.07.2016 р. та від 04.08.2016 р. (т.І, а.с. 14-15); 5 000 грн. упущеної вигоди, яку обґрунтовано відповідним розрахунком.

Проте оскільки позивачем не обґрунтовано наявності договірних правовідносин між ним, та особами зазначеними у відповідних Актах повернення грошових коштів та фактичної оплати позивачу і відповідно повернення ним таких коштів, а також не доведено розмір упущеної вигоди на підставі належних та допустимих доказів (розрахунок упущеної вигоди з виключенням не понесених витрат позивача і т.п.), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Також позивач просив у складі збитків стягнути 10 080 грн. понесення втрат на юридичні послуги, на підтвердження чого надав Договір № 28/16 про надання юридичних послуг від 13.07.2016 р. та Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (т.І, а.с. 18-22).

Поряд з цим, враховуючи положення ч. 1 ст. 44 ГПК України витрати на юридичні послуги (послуги адвоката) не є збитками, а фактично відносяться до складу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Проте, враховуючи, що позивачем відповідного клопотання про вихід за межі позовних вимог і стягнення витрат на послуги адвоката, як судових витрат (а не як збитків) не подано, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків у сумі 10 080 грн. (понесення втрат на юридичні послуги).

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та норм матеріального права.

Тому апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Катеринич Н.А. підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17 необхідно скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення зазначених вимог.

Враховуючи викладене та оскільки апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Катеринич Н.А. задоволено частково (на 48,62 %), йому у відповідності до ст. 49 ГПК України належить відшкодувати за рахунок відповідача-1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 855,71 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Катеринич Н.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28 вересня 2017 року у справі №910/7496/17 скасувати частково та прийняти нове рішення:

"1) Позов задовольнити частково.

2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурена" (02021, м. Київ, пр. Бажана, 26, приміщення НОМЕР_2; ) на користь Фізичної особи-підприємця Катеринич Н.А. (02140, АДРЕСА_1, код платника податку НОМЕР_1) 40 579 (сорок тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. збитків (що складаються з 37 579,00 грн. витрат на відновлення пошкодженого приміщення та 3000,00 грн. витрат на виконання послуг складання висновку) та 777 (сімсот сімдесят сім) грн. 92 коп. судового збору за подання позовної заяви.

3) У задоволенні решти позовних вимог - відмовити."

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурена" (02021, м. Київ, пр. Бажана, 26, приміщення НОМЕР_2; ) на користь Фізичної особи-підприємця Катеринич Н.А. (02140, АДРЕСА_1, код платника податку НОМЕР_1) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 855 (вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 71 коп.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/7496/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук