РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017Справа №910/17561/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»
простягнення 23815 грн. 70 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кірсанова К.О. - представник за довіреністю № 3347/18 від 15.12.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.10.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 23815 грн. 70 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Сеанг-Йонг, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9827508, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 порушено провадження у справі № 910/17561/17, розгляд справи призначено на 27.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 17.11.2017.

13.11.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що сума страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 повинна визначатися з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, так як станом на дату ДТП строк експлуатації вказаного автомобіля перевищував 7 років (відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

За таких обставин, на замовлення відповідача суб'єктом оціночної діяльності було складено Звіт № 84-R/36/8 від 26.10.2017 щодо визначення розміру коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, та встановлено, що коефіцієнт вказаного транспортного засобу становить 62,1% (Ез = 62,1%).

Таким чином, за розрахунком відповідача, сума страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 становить 17618 грн. 83 коп. (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу).

Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 17.11.2017 представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що будь-які передбачені законодавством підстави для розрахунку зносу пошкодженого автомобіля відсутні. Крім того, позивач вказав на те, що страхове відшкодування за договором добровільного страхування було розраховано та виплачено позивачем відповідно до рахунку, виставленого СТО, що підтверджує фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1.

Представник позивача у судовому засіданні 17.11.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 17.11.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, 13.11.2017 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 465.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи та клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 17.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 550016, виданої Управлінням патрульної поліції у м. Києві МВС України (вих. № 16088-2/41/11-2016 від 22.12.2016), та постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18.11.2016 у справі № 761/39771/16-п (провадження № 3/761/7821/2016), яка не оскаржувалась та набрала законної сили, встановлено, що 02.11.2016 ОСОБА_2, керуючи автомобілем Сеанг-Йонг, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Хонда, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

16.03.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско 5+» № 72013а6ка, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Хонда, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 16 вказаного договору строк його дії встановлено з 18.03.2016 по 17.03.2017.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку № А-000010135 від 09.11.2016, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, становить 23815 грн. 70 коп.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.16.0 від 15.11.2016 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, становить 14307 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що роботи, наведені у рахунку № А-000010135 від 09.11.2016, виставленому СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, які вказані у Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 550016, виданій Управлінням патрульної поліції у м. Києві МВС України (вих. № 16088-2/41/11-2016 від 22.12.2016) та акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 07.11.2016, складеній представником страховика та страхувальником за договором добровільного страхування.

Згідно зі страховим актом № АХА2177601 від 17.11.2016, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско 5+» № 72013а6ка від 16.03.2016 становить 23815 грн. 70 коп., на підставі якого та заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування, позивачем 18.11.2016 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у розмірі 23815 грн. 70 коп. на рахунок СТО - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням № 283737 від 18.11.2016

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Сеанг-Йонг, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9827508 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп. (відповідно до копії Полісу АЕ/9827508, долученої відповідачем до матеріалів справи 27.10.2017, та електронного витягу з бази МТСБУ, долученого позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 (вих. № СУ/003477/3 від 24.03.2017) у сумі 23815 грн. 70 коп.

Судом встановлено, що листом вих. № 0810 від 15.05.2017 відповідач повідомив позивача про необхідність подання експертного звіту для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 (копія вказаного листа долучена позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 17.11.2017).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско 5+» № 72013а6ка від 16.03.2016, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Сеанг-Йонг, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9827508, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Сеанг-Йонг, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АЕ/9827508).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Однак, проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2008, а отже на дату ДТП (02.11.2016) строк його експлуатації перевищував 7 років, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, та, відповідно, про необхідність здійснення розрахунку суми страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 саме з урахуванням такого коефіцієнту фізичного зносу.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №3-1304гс16, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими твердження позивача, викладені у письмових поясненнях, поданих у судовому засіданні 17.11.2017, що будь-які передбачені законодавством підстави для розрахунку зносу пошкодженого автомобіля відсутні.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу суд ухвалами від 12.10.2017 та від 27.10.2017 зобов'язував позивача надати суду звіт/висновок із визначенням вартості відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складений суб'єктом оціночної діяльності (з огляду на строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу та положень п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Крім того, 13.11.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що сума страхового відшкодування за Полісом АЕ/9827508 повинна визначатися з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, так як станом на дату ДТП строк експлуатації вказаного автомобіля перевищував 7 років (відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

13.11.2017 відповідачем було долучено до матеріалів справи копію Звіту № 84-R/36/8 про величину фізичного зносу транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська експерта компанія «Сова» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 534/17 від 02.06.2017), відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, становить 62,1% (Ез = 62,1%).

Суд зазначає, що наданий відповідачем звіт щодо розміру коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, складений суб'єктами оціночної діяльності та відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Позивачем не було заявлено будь-якого клопотання про призначення експертизи для визначення розміру коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо здійснення розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 62,1%.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Як встановлено судом, відповідно до рахунку № А-000010135 від 09.11.2016, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, становить 23815 грн. 70 коп.

Суд зазначає, що норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

За таких обставин, враховуючи, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, становить 23815 грн. 70 коп. відповідно до рахунку № А-000010135 від 09.11.2016, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що саме вказаний рахунок є належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, з урахуванням причинного зв'язку між тими роботами, що наведені у ньому, та пошкодженнями автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, які вказані у Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 550016, виданій Управлінням патрульної поліції у м. Києві МВС України (вих. № 16088-2/41/11-2016 від 22.12.2016) та акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 07.11.2016, складеній представником страховика та страхувальником за договором добровільного страхування.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, на підставі рахунку № А-000010135 від 09.11.2016, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, та відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 23815 грн. 70 коп.

Водночас, беручи до уваги наявність коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1 (Ез = 62,1%), визначеного суб'єктом оціночної діяльності (відповідно до Звіту № 84-R/36/8 про величину фізичного зносу транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1), суд дійшов висновку, що врахування вказаного коефіцієнта фізичного зносу є обов'язковим так як відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З рахунку № А-000010135 від 09.11.2016 на суму 23815 грн. 70 коп. вбачається, що Ср (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) становить 9605 грн. 50 коп.; См (вартість матеріалів) становить 4231 грн. 35 коп.; Сс (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) становить 9978 грн. 85 коп.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Хонда, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 62,1%) становить 17618 грн. 83 коп. (9605,50 грн. + 4231,35 грн. + 9978,85 грн. (1 - 0,621)).

При цьому, суд зазначає, що у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і статтею 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 ЦК України, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах встановлених лімітів, з урахуванням франшизи та у межах шкоди, яка покривається страховиком згідно із законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а у решті на особі, яка завдала цю шкоду, і яка не покрита її страховиком.

Таким чином, межі відповідальності страховика за договором обов'язкового страхування не повинні обов'язково дорівнювати сумі, право вимоги якої перейшло до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9827508 становить 0 грн. 00 коп.

Беручи до уваги, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9827508 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 23815 грн. 70 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Хонда, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (17618 грн. 83 коп.), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 23815 грн. 70 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 17618 грн. 83 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код: 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) страхове відшкодування у розмірі 17618 (сімнадцять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) грн. 68 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 27.11.2017

Суддя І.М. Отрош