РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017Справа №910/15941/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації (Київмістобудування)

про розірвання договору та стягнення коштів

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Панасюк І.В. (довіреність)

від відповідача: Рибальченко А.С. (довіреність)

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ" (відповідач) в якому просить суд:

розірвати договір про надання послуг № 28-10/15-1 від 28 жовтня 2015 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015";

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015" 38 000,00 грн. збитків за договором про надання послуг № 28-10/15-1 від 28 жовтня 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем послуги за договором не надані, вчасно до надання послуг відповідач не приступив. 31.07.2017 позивач направив відповідачу повідомлення про за вих. № 695 про відшкодування збитків та часткове розірвання договору, однак відповідач заперечив проти вказаних у повідомленні вимог. З урахуванням викладеного позивач просить розірвати договір про надання послуг № 28-10/15-1 та стягнути з відповідача, на підставі ст. 22 ЦК України, збитки у розмірі 38000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15941/17 та призначено її до розгляду на 10.10.2017.

06.10.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та документи по справі. У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що дії позивача стали перешкодою у можливості виконати договір у строки, терміни та обсяги, передбачені ним.

10.10.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 10.10.2017 з'явились представник позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 залучено до участі у справі № 910/15941/17 третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Київмістобудування) та відкладено розгляд справи № 910/15941/17 на 07.11.2017.

27.10.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі разом із документами.

01.11.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по справі щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві.

07.11.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 07.11.2017 з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання 07.11.2017 не з`явився, витребуваних документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав суду пояснення по суті позовних вимог, зазначив, що спірний договір на даний момент не є припиненим, просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду пояснення по справі, пояснив, що на відповідача покладено завдання по виконанню комп'ютерного макету, зазначив, що спірний договір на даний момент є припиненим та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.217 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/15941/17 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 28.11.2017.

13.11.2017 від відповідача та 24.11.2017 від позивача надійшли пояснення.

Представник позивача у судовому засіданні 28.11.2017 підтримав вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 28.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг № 28-10/15-1 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується надати послуги з отримання та оформлення дозвільної документації на об'єкти зовнішньої реклами згідно додатку до Договору № 2, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх .

Згідно з п. 1.2 договору, найменування (перелік, вид і зміст) послуг, терміни надання вказані в Додатку № 1 . Місце розташування рекламного засобу, а також вартість послуг вказуються в Додатку №2 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 договору, виконавець зобов'язується, зокрема надати послуги належним чином, у строки, визначені в Додатку № 1 до цього договору; здійснювати підготовку проектів листів та інших документів, необхідних для виконання виконавцем зобов'язань за цим договором і передавати їх для підпису замовнику; при необхідності отримати погодження отриманої документації в органах державної влади та місцевого самоврядування відповідно до умов цього договору.

Замовник зобов'язаний, зокрема, своєчасно оплачувати послуги виконавця (п. 2.3.1 договору).

Положенням п. 2.4 Договору встановлено право замовника розірвати договір в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення на адрес виконавця за 10 днів до майбутньої дати розірвання договору.

Замовник оплачує надані послуги виконавця в безготівковій формі одним платежем : 100% вартості договору передоплата за послуги в п'ятиденний банківський строк від дати підписання цього договору або додатків (п. 3.1.1 договору).

Згідно з п. 5.1 договору, виконавець зобов'язується виконати роботи, що зазначені в п. 1 договору та Додатках до цього договору в тримісячний термін - 90 календарних днів, у наступній послідовності:

І етап - отримання та погодження бланків дозволів на розміщення об'єктів зовнішньої реклами замовника в управлінні з питань реклами, Головному управлінні містобудування та архітектури, Департаменті охорони культурної спадщини та у власника місця розташування об'єктів зовнішньої реклами замовника. Термін виконання І етапу - 75 календарних днів.

ІІ етап - включення погоджених, згідно п. 5.1.1 цього договору бланків дозволу до Протоколу погодження розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Київ. Термін виконання - 15 днів.

Відповідно до п. 7.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє протягом одного року з моменту його підписання сторонами, а частині зобов'язань до їх повного виконання сторонами.

Відповідно до Додатків до Договорів, сторони визначили наступні типи рекламних засобів, місця їх розташування та вартість послуг:

- Додаток № 2: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 3, лайтбокс, вартість 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн., проспект Голосіївський, 114, корпус 1 (в літ. А) вивіска на фасаді - 7000,00 грн.

- Додаток № 3 від 04.02.2016: вул. Якуба Колоса, 2, вивіска на фасаді - 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн., вул. Сікорського, 1А, вивіска на фасаді - 7000,00 грн.;

- Додаток № 4 від 13.04.2016: вул. Щорса, 44 Б, вивіска на фасаді - 5000,00 грн., лайтбокс на фасаді - 5 000,00 грн.

- Додаток № 5 від 08.08.2016: м. Ірпінь, вул. 10-лінія, 16, вивіска - 7000,00 грн., м. Бровари, вул. Шолом-Алейхема, 68, вивіска верхня - 7000,00 грн., вивіска нижня - 7000,00 грн., м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 65Б, вивіска зліва - 5000,00 грн., конструкція на даху - 12000,00 грн., м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 8Б, вивіска, 5000,00 грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору ним належним чином виконані зобов'язання зі здійснення передоплати за послуги у загальному розмірі , що підтверджується наступними платіжними дорученнями № від 12.08.2016 на суму 43000,00 грн., № 5587 від 08.12.2015 на суму 28000,00 грн., № від 05.02.2016 на суму 28000,00 грн., № від 18.04.2016 на суму 10 000,00 грн.

28.06.2017 між сторонами укладено додатковий договір № 1, відповідно до якого замовник відмовився від послуг виконавця щодо об'єкта зовнішньої реклами по вул. Раїси Окіпної, 3, банер на фасаді, в кількості 2 шт., а виконавцем повернено грошові кошти у розмірі 14 000,00 грн.

Однак, за твердженням позивача відповідач послуги, обумовлені договором вчасно та у повному обсязі не надав.

Так, за твердженням позивача, послуги не надано за наступними об'єктами: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 3, лайтбокс, 7000,00 грн., строк виконання сплив 26.01.2016, вул. Якуба Колоса, 2, вивіска на фасаді - 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн., банер на фасаді - 7000,00 грн, - строк виконання сплив 04.05.2016, вул. Щорса, 44 Б, вивіска на фасаді - 5000,00 грн., лайтбокс на фасаді - 5 000,00 грн., строк виконання сплив 12.07.2016.

Оскільки, за твердженням позивача, відповідачем не надані послуги, за зазначеними вище об'єктами, а відповідач вчасно не приступив до виконання своїх обов'язків, керуючись п. 2.4 договору, позивачем 31.07.2017 направлено відповідачу вимогу вих. № 695 про сплату збитків, а також про часткове розірвання договору.

Звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки відповідач не приступив до виконання послуг у строки, послуги не надані та не досягнуто згоди щодо розірвання договору, договір підлягає розірванню в судовому порядку. Крім того, оскільки позивачем повністю здійснено передоплату по об'єктам, послуги по яким не надані відповідачем на суму 38 000,00 грн., то вказана сума є збитками позивача, яку останній просить стягнути з відповідача на підставі ст.22, 614 Цивільного кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір № 28-10/15-1 від 28.10.2015 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом вище, позивач здійснив передоплату у розмірі 38000,00 грн., а відповідач зобов'язався надати послуги з отримання та оформлення дозвільної документації по наступним об'єктам вул. Раїси Окіпної, 3, лайтбокс, вул. Якуба Колоса, 2, вивіска на фасаді, банер на фасаді (2 шт.), вул. Щорса, 44 Б, вивіска на фасаді, лайтбокс на фасаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 типових правил розміщення зовнішньої реклами, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Згідно з п. 4.1 Порядку розміщення реклами в м. Києві, Для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає в міський дозвільний центр заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 N 1176 "Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру" (із змінами і доповненнями), до якої додаються: фотокартка та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування РЗ, та ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів (формат А4), разом із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання); завірена у встановленому порядку копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Заява та документи, що додаються до неї, приймаються міським дозвільним центром за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату та номер їх реєстрації в міському дозвільному центрі. Дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування РЗ, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу, а також дотримання вимог пунктів 13.2, 13.4 та 13.7 цього Порядку. Після перевірки місця керівник дозвільного органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету (п. 4.2, 4.3 Порядку розміщення реклами в м. Києві).

Як вбачається з матеріалів справи, по об'єкту по вул. Раїси Окіпної, 3, 21.02.2017, 11.04.2017 та 15.08.2017 відповідач подав заяви до Департаменту (центу) надання адміністративних послуг разом із документами з метою отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами (номери справ №01030-01 від 21.02.2017 та № 0104-01 від 11.04.2017, 50113-06-04 від 15.08.2017). Листами від 21.03.2017 вих. № 055-5023, від 24.05.2017 вих. № 055-8913, від 04.09.2017 вих. № 076-1104-ОД, Департаментом (центром надання адміністративних послуг) повідомлено про прийняття рішення про відмову у наданні пріоритету на заявлене місце.

За об'єктом по вул. Якуба Колоса, 2, вивіска на фасаді, банер на фасаді (2 шт.), відповідачем подано заяви до Департаменту (центу) надання адміністративних послуг разом із документами з метою отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 01030-01 від 26.08.2016, № 01030-01 від 26.08.2016, 01030-1 від 26.08.2016, № 01030-01 від 01.12.2016, № 01030-0 від 01.12.2016, № 01113-01 від 17.02.2017, № 01113-01 від 17.02.2017, № 01030-01 від 21.02.2017, № 01104-01 від 11.04.2017.

Листами від 28.10.2016 вих. № 055-16871, від 28.10.2016 вих. № 055-16934, від 16.02.2017 вих. № 055-1927, від 21.03.2017 вих. № 055-5010, від 21.03.2017 вих. № 055-5023, від 15.05.2017 вих. № 055-8420 від 04.09.2017 вих. № 076-1104-ОД, Департаментом (центром надання адміністративних послуг) повідомлено про прийняття рішення про відмову у наданні пріоритету на заявлене місце. Крім того, щодо одного об'єкту за адресою вул. Якуба Колоса, 2, повідомлено про оформлення дозволу № 55354-16 на користь позивача.

Щодо об'єктів вул. Щорса, 44 Б, відповідачем подано заяви до Департаменту (центу) надання адміністративних послуг разом із документами з метою отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 01030-01 від 26.07.2016, № 01030-1 від 26.07.2016, № 01113-01 від 17.02.2017, № 01104-01 від 11.04.2017, № 01104-0 від 11.04.2017, № 20113-06-04 від 15.08.2017, № 50113-06-04 від 15.08.2017. Відмови Департаменту (центу) надання адміністративних послуг обґрунтовані тим, що позивачу вже були встановлені пріоритети на заявлені місяця № 55200-16 та № 55199-16.

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідачем вчинялись дії, спрямовані на виконання зобов'язань за договором № 28-10/15-1.

Оскільки відповідно до додатку № 1 до Договору відповідач зобов'язався надати послуги з отримання та погодження бланків дозволів на розміщення об'єктів зовнішньої реклами та включення бланків дозволу до Протоколу погодження розміщення об'єктів, а частина відмов Департаменту (центу) надання адміністративних послуг обґрунтовані порушенням п. 13.1 Порядок розміщення реклами в місті Києві (РЗ мають розміщуватись з дотриманням законів України "Про рекламу", "Про дорожній рух", Типових правил, постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.94 N 198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони" (із змінами і доповненнями), Державних стандартів України, Державних будівельних норм і правил та інших нормативних актів України, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також цього Порядку), то суд дійшов висновку, що відповідачем допущено часткове порушення виконання зобов'язань. При цьому, суд зазначає, що умовами договору сторони не передбачили, що отримання відмов Департаменту у наданні дозволів є належним виконанням зобов'язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач просить суд розірвати договір, у зв'язку з істотним порушення відповідачем умов договору.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до п. 7.1. договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє протягом одного року з моменту його підписання сторонами, а частині зобов'язань до їх повного виконання сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

За змістом ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Суд зазначає, що розірванням договору є припинення зобов'язань його сторін. Під припиненням договірного зобов'язання розуміється абсолютне зникнення правового зв'язку між сторонами договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або в договорі, та припинення їхніх прав та обов'язків.

Суд наголошує на тому, що розірвання договору можливе лише за умови його дії, тобто, строк дії договору не повинен бути таким, що закінчився, оскільки, як вбачається зі статті 631 Цивільного кодексу України, при закінченні строку дії договору сторони не можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Оскільки договір сторонами підписано 28.10.2015, а умовами договору не передбачено автоматичної пролонгації договору, то останній діє до 28.10.2016.

При цьому, суд зазначає, що строк дії договору та строк виконання зобов'язань є різними поняттями. Сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

Однак, в той же час, сторонами чітко погоджено строк дії саме договору - до 28.10.2016, а тому з 28.10.2016 строк дії договору припинився.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивача про розірвання договору, оскільки розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився).

Таким чином, твердження позивача про те, що договір діє до повного виконання зобов'язань відповідача є хибним, оскільки зазначене стосується лише моменту припинення виконання зобов'язання, в той час як сам договір припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про розірвання договору про надання послуг № 28-10/15-1 від 28.10.2015.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Положенням п. 2.4 Договору встановлено право замовника розірвати договір в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення на адрес виконавця за 10 днів до майбутньої дати розірвання договору.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.4 договору позивачем 31.07.2017 направлено відповідачу вимогу вих. № 695 про сплату збитків, а також про часткове розірвання договору. Так, у вказаній вимозі зазначається, що з дня отримання вимоги позивач вважає розірваним договір в частині надання послуг по спірним об'єктам розміщення реклами.

Тобто, позивач скористався своїм правом, передбаченим п. 2.4 договору, на односторонню відмову від договору, та у погодженому сторонами порядку надіслав відповідачу заяву про розірвання вказаного договору.

Судом встановлено, що вказана заява позивача була отримана відповідачем, про що свідчить лист-відповідь від 09.08.2017 вих. № 46.

Таким чином, в частині виконання зобов'язань договір також є припиненим у зв'язку з відмовою позивача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що право на односторонню відмову позивача від договору визначено сторонами у договорі (п. 2.4 договору), та схвалення відповідачем заяви позивача про односторонню відмову від договору не вимагається, оскільки відмова від договору (право якої визначено умовами договору) є одностороннім правочином та не потребує погодження іншої сторони правочину.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд відмовляє у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015" до Товариства з обмеженою відповідальністю "САН-СТРІМ" про розірвання договору про надання послуг № 28-10/15-1 від 28.10.2015.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 38 000,00 грн. збитків, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимог про стягнення збитків позивач посилається на те, що вказана сума збитків виникла внаслідок оплати позивачем послуг та неотримання таких послуг за договором, а тому вказана сума є збитками позивача. У додаткових пояснення позивач зазначив, що відповідачем порушені строки виконання зобов'язань, що в подальшому призвело до ненадання таких послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до приписів ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з приписів чинного законодавства, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність чотирьох умов: протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення зобов'язання боржником, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вини боржника.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності виконавця у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Так, при визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Однак, суд зазначає, що здійснена позивачем, як замовником, передоплата у розмірі 38 000,00 грн. не є збитками у розумінні діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України та ч.2 ст. 224 ГК України збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Здійснена замовником передплата у розмірі 38 000,00 грн. за правовою природою відноситься до виконання стороною зобов'язання, і може бути повернена замовнику повністю або частково у разі ненадання оплачених послуг. Однак, вказана передоплата не є збитками, а тому не може бути стягнена як збитки.

Оскільки заявлена грошова сума не є збитками, то відсутня необхідність у встановленні наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача.

Таким чином, оскільки сума попередньої оплати у розмірі 38 000,00 грн. не є збитками, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 38 000,00 грн. збитків.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГІОН 2015".

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2017.

Суддя С.О. Турчин