УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.11.2017Справа №910/21254/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуПриватної інвестиційної комерційної фірми «Продресурси»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Медікел Клінік «Столиця»
пропорушення ділової репутації та стягнення 50 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна інвестиційна комерційна фірма «Продресурси» звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікел Клінік «Столиця» про порушення ділової репутації та стягнення 50 000,00 грн.

Подана Приватною інвестиційною комерційною фірмою «Продресурси» позовна заява про порушення ділової репутації та стягнення 50 000,00 грн. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 1 січня 2017 року - 1 600,00 грн.

Як зазначено в п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру, що надійшли у 2017 році, становить 1 600,00 грн., майнового характеру - не менше 1 600,00 грн. та не більше 240 000,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогами про:

1) визнання недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію Приватної інвестиційної комерційної фірми «Продресурси» інформацію поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Медікел Клінік «Столиця» в листі-зверненні (з додатком) №1732 від 13.11.2017 р. направленому до Приватного акціонерного товариства СК «Провідна» та Приватного акціонерного товариства СК «ПЗУ Україна» щодо:

- юридичної нікчемності договорів, які були укладені між ТОВ «Медікел клінік «Столиця» за підписом ОСОБА_1, ПІКФ «Продресурси» та ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна»;

- реєстрації ОСОБА_1 ПІКФ «Продресурси» на підставну особу ОСОБА_2;

- створення ОСОБА_1 підставної компанії ПІКФ «Продресурси» та через діяльність цієї компанії привласнення коштів ТОВ «Медікел клінік «Столиця» в розмірі 5 000 000 грн.;

2) зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікел Клінік «Столиця» спростувати недостовірну інформацію у такий самий спосіб, як вона була поширена, а саме шляхом направлення до ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» протягом 15 днів з моменту вступу в законну силу рішення суду листа- звернення із спростуванням недостовірної інформації наступного змісту:

«Спростування. Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікел клінік «Столиця» 13.11.2017 р. направило до ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» лист - звернення № 1732 з додатком копією заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Інформація, що міститься в листі - звернення № 1732 від 13.11.2017 р. з додатком, є недостовірною, а саме щодо:

- юридичної нікчемності договорів, які були укладені між ТОВ «Медікел клінік «Столиця» за підписом ОСОБА_1, ПІКФ «Продресурси» та ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна»;

- реєстрації ОСОБА_1 ПІКФ «Продресурси» на підставну особу ОСОБА_2;

- створення ОСОБА_1 підставної компанії ПІКФ «Продресурси» та через діяльність цієї компанії привласнення коштів ТОВ «Медікел клінік «Столиця» в розмірі 5 000 000 грн.;

3) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікел клінік «Столиця» на користь Приватної інвестиційної комерційної фірми «Продресурси» 50 000 грн. у відшкодування ділової репутації.

Тобто, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні з даним позовом до суду позивач повинен був сплатити судовий збір як за майнову так і за дві немайнових вимоги у розмірі 4 800,00 грн.

Проте, в якості доказу сплати судового збору позивачем подано платіжні доручення №867 від 22.11.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн. та №862 від 20.10.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн., а всього на суму 3 200,00 грн., що є сумою меншою, ніж належні до сплати 4 800,00 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 р. у справі №5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов