КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/17199/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Майданевича А.Г.

За участю представників:

Від позивача : Величко К.Г. - представник;

Від відповідача: Задорожній Р.О. - представник; Троєкуров Д.О.- представник;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017

у справі № 910/17199/17 (суддя Смирнова Ю.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України"

до Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний"

про стягнення 8878585,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" 8 878 585,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №31 від 12.10.2016 в частині здійснення розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 5 387 256,00 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач також просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 257 605,10 грн., 3% річних у розмірі 239 553,69 грн. та пеню у розмірі 1 994 170,45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" в межах суми позову у розмірі 8878585 грн 24 коп. або еквівалент вказаних сум у будь-яких інших іноземних валютах, що будуть виявлені державним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно на грошові кошти на рахунках Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний", відкритих в:

- АТ "УкрСиббанк" у м.Києві (04070, м.Київ, вул. Андріївська, 2/12, МФО 351005), а саме: рахунок №9300, мультивалютний;

- ПАТ "Дойче Банк ДБУ" (01015, м.Київ, вул. Лаврська, 20, МФО 380731), а саме: рахунок №0500, код валюти 840; рахунок №0501, код валюти 980; рахунок №0502, код валюти 978;

- ПАТ КБ "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, МФО 305299), а саме: рахунок №4445, рахунок №9218, рахунок №8637.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Дана ухвала набирає законної сили з 12.10.2017, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 12.10.2020.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України".

Боржником за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Київський завод шампанських вин "Столичний".

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Київський завод шампанських вин "Столичний" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/17199/17 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції, взагалі не було досліджено питання, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю, внаслідок чого утруднить чи унеможливить виконання ним рішення суду.

Одночасно відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.11.2017.

21.11.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник позивача подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу ТОВ "Шампань України" відхилити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 по справі 910/17199/17 залишити без змін, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.11.2017 учасники судового процесу надали свої пояснення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.11.2017 подав клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

За результатами судового засідання від 21.11.2017, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Київський завод шампанських вин "Столичний" надати суду до 27.11.2017 докази отримання кредитних коштів для розрахунку з боржниками та надати належним чином завірену бухгалтерську довідку щодо виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, про необхідність відкладення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 продовжено строк розгляду спору, відкладено розгляд апеляційної скарги на 28.11.2017.

27.11.2017 відповідач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про долучення письмових доказів, яке колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Представники відповідача у судовому засіданні 28.11.2017 надали пояснення по суті спору, підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 28.11.2017 надав пояснення по суті спору, підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу ТОВ "Шампань України" відхилити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 по справі 910/17199/17 залишити без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 8 878 585,24 грн., які являють собою заборгованість з оплати товару, поставленого протягом жовтня-грудня 2016 року, а також суму нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання умов відповідного договору поставки.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що відповідач систематично не виконує взяті на себе зобов'язання перед позивачем, при цьому відчужуючи активи та грошові кошти на користь третіх осіб. Наведене, за твердження позивача, свідчить про наявність обґрунтованих припущень, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зменшитись за кількістю, що в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. При цьому, позивач зазначає, що зі звітності відповідача, розміщеної на сайті Державної установи "Агентство з розвитку інфраструктури фондового ринку України" (smida.gov.ua) вбачається, що відповідач протягом 2016 року реалізував виробленої продукції на 267 млн грн., тоді як з початку до кінця 2016 року грошові зобов'язання відповідача збільшились з 164 449 тис. грн.. до 183 486 тис. грн.., що свідчить про те відповідач не розраховується з кредиторами.

Крім того, відповідач має значну заборгованість перед іншими кредиторами, що, зокрема, підтверджується провадженнями по справам № 910/16011/17, № 910/15793/17, №910/15143/17, №910/15786/17, №910/16014/17, №910/15790/17.

Тобто, з наведених у заяві доводів позивача про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/17199/17 вбачається, що вони є обґрунтовані та доведені.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність обґрунтування причин звернення позивача з заявою про забезпечення позову в свою чергу, є такими що не відповідають дійсності.

Водночас, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, в тому числі адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З огляду на те, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про вжиття заходів до забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти відповідача, які обліковуються на відкритих ним рахунках у банківських установах, у межах суми у розмірі 8 878 585,24 грн.

В частині накладення арешту на інше (окрім грошових коштів) майно відповідача заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено альтернативні заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту або на грошові кошти, або на майно боржника, а спір у справі стосується саме стягнення грошових коштів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовують правильності висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 106, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/17199/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/17199/17 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

А.Г. Майданевич