Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

від "30" листопада 2017 р. Справа № 906/1043/17

Суддя Господарського суду Житомирської області Соловей Л.А.,

розглянувши позовну заяву (та додані до неї матеріали)

Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" (Житомирська область, смт.Романів)

до Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" (м.Київ)

про стягнення 1024571,52грн,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Романівська райагропромтехніка" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з ПАТ "Апекс-Банк" 1024571,52грн, з яких: 658710,00грн реальних збитків, 313182,77грн інфляційних та 52678,75грн 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №238 від 20.05.14 позивачем реалізовано заставне майно відповідача. В подальшому, Київським апеляційним господарським судом у справі №910/30481/15 визнано зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, внаслідок неправомірних дій ПАТ "Апекс-Банк" з володіння позивача вибули основні засоби на суму 658710,00грн, які позивач просить стягнути з відповідача як збитки в розумінні ст.22 ЦК України та на підставі п.4.1 договору застави.

В обґрунтування підсудності справи Господарському суду Житомирської області позивач посилається на ч.3 ст.15 ГПК України, відповідно до якої справи у спорах за участю боржника і стягувача про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Дослідивши позовні матеріали, суд вважає, що дана справа не підсудна Господарському суду Житомирської області з огляду на наступне:

ОСОБА_1 приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема в абз.4, 5 п. 3.12 зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 22 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач визначив предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення збитків, які ПАТ "Романівська Райагропромтехніка" зазнало внаслідок неправомірного відчуження майна, переданого в заставу, а підставою позивач визначив порушення відповідачем укладеного між сторонами договору застави, п.4.1 якого встановлено, що в разі порушення умов та/або невиконання та/або неналежного виконання будь-яких зобов'язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв'язку з цим збитки; розмір збитків визначається на підставі розрахунків потерпілої сторони.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення збитків у розмірі 658710,00грн, 313182,77грн інфляційних та 52678,75грн 3% річних у зв'язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов договору застави, а не про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. Крім того, за виконавчим написом нотаріуса звернуто стягнення на м а й н о (основні засоби) позивача (яке було реалізовано ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в ході проведення електронних торгів), а не на грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача як збитки.

Отже, позовна заява подана із порушенням правил підсудності, визначених ч.2 ст.15 ГПК України, відповідно до якої справи у спорах за участю боржника і стягувача про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача, оскільки як встановлено вище, у даному випадку спір заявлено про стягнення збитків, а не про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

Натомість, за приписами ч.2 ст.15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відтак, з урахуванням визначеного позивачем предмету позову (стягнення збитків) підсудність даної справи повинна визначатись в залежності від місцезнаходження відповідача.

ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства АПЕКС-БАНК" є 01014, м. Київ, вул.Печерська, буд.2/16.

Приписами ч.1 ст.17 ГПК України визначено, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи вищенаведене, суд надсилає матеріали справи №906/1043/17 за позовом ПАТ "Романівська райагропромтехніка" до ПАТ "Апекс-Банк" про стягнення 1024571,52грн за територіальною підсудністю за місцезнаходженням відповідача до Господарського суду м.Києва.

Керуючись ст.ст.15, 17 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №906/1043/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" до Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" про стягнення 1024571,52грн направити за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 44-в).

Суддя Соловей Л.А.

4прим.: 1 - в наряд: 2,3 - сторонам (рек.з пов.); 4 - Господарському суду м.Києва (рек.з пов.)