ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 листопада 2017 р. Справа № 903/712/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз", м.Івано-Франківськ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд", м.Луцьк

про стягнення 43 474,99грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №46 від 28.08.2017р.

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд" про стягнення 43 474,99грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 40519,80грн. основного боргу, 2281,98грн. пені, 273,84грн. 3% річних та 399,37грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №87-ПК-16 від 03.06.2016р., щодо повного та своєчасного розрахунку.

Представник позивача через відділ документального забезпечення та контрою подав наступні документи:

1.)клопотання за вх. №01-54/10688/17 від 27.11.2017р., в якому просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд" інформацію щодо того, коли останнім було реалізоване яйце куряче, отримане від ТзОВ "Імперово Фудз" з наданням відповідних підтверджуючих документів щодо зазначеної реалізації;

2.) клопотання за вх. №01-66/219/17 від 27.11.2017р., в якому просить продовжити строк розгляду справу відповідно до ст. 69 ГПК України;

3.) пояснення за вх. №01-54/10689/17 від 27.11.2017р., в яких повідомив, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав. Просить стягнути з відповідача 43 474,99грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 40519,80грн. основного боргу, 2281,98грн. пені, 273,84грн. 3% річних та 399,37грн. інфляційних втрат.

4.) заяву за вх. №01-80/147/17 від 28.11.2017р., в якій відмовився від стягнення пені в сумі 2281,98грн.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 41193,01грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 40519,80грн. основного боргу, 273,84грн. 3% річних та 399,37грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в призначене судове засідання вдруге не прибув. 27.11.2017р. через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи за вх. №01-54/10694/17, оскільки між сторонами досягнуто домовленість про укладення мирової угоди.

Заява про відмову під нарахування пені, відповідаючи вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству України, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, є прийнята судом.

Водночас, підстави для продовження розгляду справи за заявою позивача відсутні.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вищий господарський суд у п. 3.9.2 постанови Пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зауважив, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

03 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРОВО-ФУДЗ» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» (Покупець) було укладено договір поставки № 87-ПК-16 (а.с.17-28).

Відповідно до п.2.1. договору Постачальник зобовязався поставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобовязався прийняти цей товар і здійснити оплату відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 6.3. Договору, фактичною датою поставки товару є дата приймання Покупцем товару в місці поставки, яка відповідає даті товарної накладної, підписаної Сторонами.

Перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі чи пошкодження відбувається з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін накладної, що засвідчує момент передачі товару Покупцю (п. 7.1. Договору).

Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 (трьох) календарних/банківських з моменту реалізації Покупцем товару третім особам (п.8.2.1. Договору).

На виконання умов договору, позивач взяті на себе зобовязання по поставці і передачі продукції виконав в повному обсязі на загальну суму 187519,80грн. за період з 28.07.2016р. по 26.05.2017р.

Згідно виписок по рахунку ТОВ «ІМПЕРОВО ФУДЗ» від 08.08.2017р., від 21.08.2017р., від 01.09.2017р. Київською філією ТОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» здійснено перерахування коштів відповідачу в сумі 137 000,00 грн. (а.с.60-68).

30.06.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРОВО-ФУДЗ» та Київською філією Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» підписано акт звірки взаємних розрахунків, в якому сторони погодили борг в розмірі 50519,80грн. (а.с.59)

16.08.2017р. Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію від № 87 про оплату заборгованості у розмірі 50 519,80 грн. по договору поставки № 87-ПК-16 від 3.06.2016р. (а.с.69-70). Вказану претензію Відповідач отримав 19.08.2017р., що підтверджено відстеженням пересилання поштових відправлень (а.с.72).

17.08.2017р. Київська філія ТОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» перерахувала ТОВ «ІМПЕРОВО ФУДЗ» кошти у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «ІМПЕРОВО ФУДЗ» (а.с.67).

Прийняття товару ТОВ «КОНТИНІУМ-ТРЕЙД» на суму боргу 40519,80грн. підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними №ZP00-002926 від 06.05.2016р., № ZP00-002941 від 06.05.2017р., № ZP00-003111 від 13.05.2017р., № ZP00-003315 від 19.05.2017р., № ZP00-003557 від 26.05.2017р., № ZP00-003566 від 26.05.2017р. та податковими накладними (а.с.29-46).

Проте, відповідач взяті на себе, згідно договору, зобовязання в частині проведення розрахунків за поставку товару виконав частково, що підтверджується банківськими виписками (а.с.60-68).

Заборгованість на день розгляду справи становить 40519,80грн.

Позивача звертаючись до суду просив стягнути з відповідача 2281,98грн. пені, однак в судовому засіданні 28.11.2017р. відмовився від їх стягнення.

п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 визначено, що якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини шостої статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обовязки на підставі договору поставки №87-ПК-16 від 03.06.2016р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 40519,80грн. основної заборгованості, підставна та підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, нараховані позивачем 3% річних в сумі 273,84грн. та інфляційні витрати в сумі 399,37грн.: за період 06.06.2017р. по 04.09.2017р. в сумі 60,30грн.(видаткова накладна №ZP00-002926 від 06.05.2016р., № ZP00-002941 від 06.05.2017р.), за період з 13.06.2017р. по 04.09.2017р. в сумі 81,42грн. (видаткова накладна № ZP00-003111 від 13.05.2017р.), за період з 17.06.2017р. по 04.09.2017р. в сумі 92,89грн.( видаткова накладна № ZP00-003315 від 19.05.2017р.), за період з 24.06.2017р. по 04.09.2017р. в сумі 39,23грн. (видаткова накладна № ZP00-003557 від 26.05.2017р. та № ZP00-003566 від 26.05.2017р.) підлягають до задоволення.

Як уже зазначалось вище, відповідач був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, однак документи, які б спростували наявність боргу перед позивачем не подав та правом оспорити, заперечити заявлений позов не скористався.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача за договором поставки підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає до задоволення в сумі 41193,01грн. в т.ч.: 40519,80грн. основного боргу, 399,379грн. інфляційних витрат та 273,84грн. 3% річних, провадження по справі про стягнення 2281,98грн. пені підлягає припиненню на підставі п.4 ст. 80 ГПК України у звязку з відмовою позивача від стягнення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених вимог в сумі 1516,02грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, просп. Соборності,43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (76018, м.Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, ) 41193,01грн. заборгованості, в т.ч.: 40519,80грн. основного боргу, 399,379грн. інфляційних витрат, 273,84грн. 3% річних та 1516,02грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі на суму 2281,98грн. припинити.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

30.11.2017р.

Суддя В. М. Дем`як