ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р.Справа № 923/701/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:

від ПП "Фенікс-Херсон" - ОСОБА_1 за довіреністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Фенікс-Херсон"

на рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р.

у справі №923/701/17

за позовом Приватного підприємства "Фенікс-Херсон"

до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок"

про стягнення 14144 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ

У липні 2017 р. Приватне підприємство "Фенікс-Херсон" (далі ПП "Фенікс-Херсон") звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" (далі СБК "Світанок") в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані згідно із договором послуги з охорони в розмірі 9863,90 грн., пеню в розмірі 1451,48 грн., штраф у розмірі 986,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 1548,63 грн. та три проценти річних від суми боргу в розмірі 294,30 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. (суддя Немченко Л.М.) позов задоволено частково у сумі 9863 грн. 90 коп., стягнуто з СБК "Світанок" на користь ПП "Фенікс-Херсон" 9863 грн. 90 коп. основного боргу та 1115 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції посилаючись на приписи ч. 1 ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, п. 1 ст. 530, 610 Цивільного кодексу України зазначив, що відповідач у порушення умов договору № 2 від 01.04.2016 про надання послуг охорони не виконав своє зобовязання з оплати послуг з охорони, наданих йому позивачем в період з 16.07.2016 по 26.07.2017 у звязку із чим за останнім рахується заборгованість у розмірі 9863,90 грн. У зв'язку з цим, судом першої інстанції вимога про стягнення суми основного боргу 9863 грн. 90 коп. визнана обґрунтованою такою, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, оскільки позивач не довів з якого дня відповідач порушив його право на отримання грошових коштів, бо позивачем не були виставлені рахунки на оплату послуг, як це витікає із умов п.4.2 договору.

Крім того посилаючись на приписи ст. 230, ч. 4 ст. 231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" та 3.2.1., 3.2.2. договору № 2 від 01.04.2016 р. місцевий господарський суд зазначив, що на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та умов договору позивач нарахував відповідачу за порушення виконання зобов'язань з оплати вартості наданих охоронних послуг 1451 грн. 48 коп. пені за період з 02.08.2016 по 01.02.2017 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу та 986,39 грн. штрафів. Проте, суд першої інстанції не погодився з даним нарахуванням пені, штрафів, а тому в цій частині відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів з якого дня відповідач порушив його право на отримання грошових коштів, бо позивачем не були виставлені рахунки на оплату послуг, як це витікає із умов п.4.2 договору.

Щодо розподілу судових витрат місцевим господарський судом відзначено, що позовні вимоги ПП "Фенікс-Херсон" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 9863 грн. 90 коп. основного боргу, тобто на 69,735 % (позов заявлений в сумі на 14144 грн. 70 коп., а підлягає задоволенню 9863 грн. 90 коп.), то відповідач повинен відшкодувати позивачеві 1115 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору, бо відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не погодившись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ПП "Фенікс-Херсон" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. у справі №923/701/17 в частині відмови у стягненні з СБК "Світанок" пені, штрафів, інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу та прийняти нове рішення, яким стягнути з СБК "Світанок" на користь ПП "Фенікс-Херсон" пеню в розмірі 1451,48 грн., штраф в розмірі 986,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 1548,63 грн., три проценти річних від суми боргу в розмірі 294,30 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн., в іншій частині рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. у справі №923/701/17 залишити без змін.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що висновки викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи і місцевий господарський суд відмовивши у задоволенні позовних вимог ПП "Фенікс-Херсон" до СБК "Світанок" в частині стягнення пені, штрафів, інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу неправильно застосував норми матеріального права, в звязку із чим наявні підстави для часткового скасування рішення місцевого господарського суду.

Так апелянт посилаючись на умови договору № 2 від 01.04.2016 р. та приписи ч. 2 ст.193, ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України зазначає, що висновок місцевого господарського суду про те, що за умовами договору оплата вартості послуг повязана з виставленням рахунку та, відповідно, висновок про недоведеність порушення відповідачем права позивача на отримання оплати за послуги з певної дати, не відповідає обставинам справи, а саме умовам договору та суперечить нормам законодавства.

Посилаючись на приписи ст. 530 ЦК України та п.4.2. договору № 2 від 01.04.2016 р. апелянт вказує, що умовами договору прямо передбачено, що обовязок замовника оплатити надані послуги виникає з настанням певного числа кожного місяця. Пункт 4.2. договору № 2 від 01.04.2016 р., за твердженням апелянта, не передбачає, що виставлення рахунку є підставою для виникнення зобовязання відповідача оплатити надані послуги. Рахунок, як стверджує апелянт, є лише документом, що містить платіжні реквізити згідно із якими потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за наявні послуги.

За твердженням скаржник банківські реквізити ПП "Фенікс-Херсон" були відомі відповідачеві, адже останній неодноразово оплачував позивачу надані послуги. Крім того, банківські реквізити ПП "Фенікс-Херсон" вказані в самому договору № 2 від 01.04.2016 р. На думку скаржника ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку сплатити надані послуги. Таким чином, апелянт вважає, що наявність чи відсутність рахунків не впливала на обовязок та можливість здійснення відповідачем платежів у строки погоджені сторонами у договорі.

Отже, на думку скаржника, місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків про те, що за умовами договору оплата вартості послуг повязана з виставленням рахунку, та про те, що ненадання позивачем відповідачеві рахунків унеможливлює встановлення дати, з якої відповідач прострочив виконання грошового зобовязання.

З урахуванням наведеного апелянт вважає, що місцевий господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ПП "Фенікс-Херсон" до СБК "Світанок" про стягнення пені, штрафів, інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу, які були нараховані відповідачу в звязку із порушенням ним строків розрахунку за надані послуги відповідно до умов договору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.10.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" на рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. по справі №923/701/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №1254 від 31.10.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Жекова В.І. у відрядженні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2017 р. для розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" на рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. по справі №923/701/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" на рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. по справі №923/701/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 р. розгляд справи було відкладено на 22.11.2017 р.

20.11.2017 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" про проведення засідання в режимі відеоконференції в якому останнє просить судове засідання призначене на 22.11.2017 р. провести у режимі відеоконференції та доручити господарському суду Херсонської області забезпечити проведення відеоконференції 22.11.2017 р. об 11:45 год.

Одеським апеляційним господарським судом 20.11.2017 р. було складено акт про те, що за даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзвязку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №923/701/17 22 листопада 2017 року об 11:45 в режимі відеоконференції з Господарським судом Херсонської області неможливе у зв'язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзвязку, для проведення судових засідань Господарського суду Херсонської області з 11:45 до 12:15, у звязку із чим, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 р. клопотання Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" про проведення судового засідання по справі №923/701/17 призначеного на 22.11.2017 року об 11:45 в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

У судових засіданнях представник ПП "Фенікс-Херсон" підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник СБК "Світанок" у судові засідання не зявлявся, про причини незявлення суд не повідомляв та своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПП "Фенікс-Херсон" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2016 р. між ПП "Фенікс-Херсон" (охорона) та СБК "Світанок" (замовник) було укладено договір про надання послуг охорони №2 (далі договір) відповідно до п.1.1. замовник доручає охороні, а охорона приймає на себе зобовязання по наданню за вимогою замовника послуг з охорони майна, яке належить замовнику і знаходиться поблизу с. Костогризове Каховського району Херсонської області: машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" А337-65, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" А337-65, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" А337-65, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" 424-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б463-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б434-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б542-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б572-90, машина дощувальна марки ДМ "Фрегат" Б434-90, машина дощувальна марки ДМ "Днепр" ДФ-120, машина дощувальна марки ДМ "Днепр" ДФ-120, машина дощувальна марки ДМ "Днепр" ДФ-120, машина дощувальна марки ДМ "Днепр" ДФ-120.

Відповідно до п. 2.1.1.-2.1.4. договору охорона зобовязана забезпечити охорону обєктів охорони співробітниками охорони відповідно до вимоги замовника. Забезпечити під час охорони недоторканість та цілісність обєктів охорони, запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо обєктів охорони, для збереження їх фізичного стану, припинення несанкціонованого замовником доступу до обєктів охорони та забезпечення здійснення замовником всіх належних йому повноважень стосовно обєктів охорони. Забезпечити наявність у охоронників, які перебувають на території розташування обєктів охорони, легкових автомобілів у справному стані, для використання їх з метою охорони обєктів охорони. Утримувати в належному стані надані замовником у тимчасове користування службові приміщення, обладнання, інвентар та інше майно.

Пунктами 2.2.1., 2.2.2. договору визначено, що замовник зобовязаний сприяти охороні у виконанні нею своїх обовязків за цим договором. Своєчасно, згідно розділу 4 цього договору, здійснювати розрахунки з охороною за надані охоронні послуги.

Згідно з п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за послуги "охорони", "замовнику" нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несплаченої суми, що діє в період, коли нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу. У випадку прострочення платежу більш ніж на 10 календарних днів, "замовник" також сплачує "виконавцю" штраф, у розмірі 10 % від суми заборгованості.

У відповідності до п. 4.1. - 4.4. договору оплата за виконання договірних обовязків є договірною, її розрахунок визначається в додатку 1 до договору, який підписується обома сторонами і є його невід'ємною частиною. Оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих охороною, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони в наступному порядку: за період з 1 по 15 числа місяця 16 числа поточного місяця; за період з 16 по 30 (31) числа місяця до 02 числа наступного місяця. Вартість послуг охорони може бути збільшено шляхом підписання додатку №1 (в новій редакції) між охороною та замовником у випадку внесення змін до діючого законодавства, які призведуть до підвищення витрат охорони на оподаткування, соціальні відрахування та інші загальнообовязкові платежі, підвищення рівня мінімальної заробітної плати, комунальних платежів та інших витрат охорони, на суму таких витрат. Облік наданих послуг відображається у актах виконаних робіт. Не підписання замовником акту виконаних робіт не є підставою для несплати ним наданих охороною послуг.

Пунктами 5.1., 5.2. договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до його розірвання в порядку, передбаченому п. 5.2 договору. Дострокове розірвання договору може проводитись за письмовою згодою сторін, а також за ініціативи однієї із сторін з повідомленням іншої сторони не менш ніж за два дні.

У додатку №1 до договору про надання послуг охорони №2 від 01.04.2016 р. сторони погодили, що режим охорони визначається за домовленістю сторін відповідно до вимоги замовника, яка може бути передана охороні письмово, усно або за допомогою засобів звязку. Вартість послуг з охорони обєктів охорони складає 29122,00 грн. за один місяць.

Факт прийняття охороною під охорону майна, що належить замовнику і знаходиться поблизу с. Костогризове Каховського району Херсонської області підтверджується актом прийняття-передачі обєкту від охорону від 01.04.2016 р.

Листом від 25.07.2016 р. за вих.№114 СБК "Світанок" повідомило ПП "Фенікс-Херсон" про відмову від надання послуг охорони дощувальних машин з 27.07.2016 р.

Відповідно до виписки по рахунку за ПП "Фенікс-Херсон" за 18.07.2016 р. СБК "Світанок" було сплачено на користь ПП "Фенікс-Херсон" 14 561 грн. за послуги охорони у липні (1 частина) згідно рахунку №СФ-0000116 від 01.07.2016 р.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції ПП "Фенікс-Херсон" зазначило, до відповідачем послуги з охорони за договором №2 від 01.04.2016 р. за липень 2016 р. було сплачено частково, а саме у розмірі 14561 грн., разом з цим, за твердженням позивача за СБК "Світанок" рахується заборгованість у розмірі 9863,90 грн. за період з 16.07.2016 р. по 26.07.2016 р. У звязку із простроченням оплати існуючої заборгованості позивачем було нараховано СБК "Світанок" пеню в розмірі 1451,48 грн., штраф у розмірі 986,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 1548,63 грн. та три проценти річних від суми боргу в розмірі 294,30 грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги ПП "Фенікс-Херсон" в частині стягнення основного боргу визнано обґрунтованими та задоволено у повному обсязі. Разом з цим, місцевим господарським судом відмовлено у задоволені позову в частині стягнення з відповідача пені, штрафу, інфляційних втрати та трьох процентів річних.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача пені, штрафу, інфляційних втрати та трьох процентів річних, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 530, 610 - 612 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором

За приписами ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами договору, а саме п. 4.1. договору сторони погодили, що оплата за виконання договірних обовязків є договірною, її розрахунок визначається в додатку 1 до договору, який підписується обома сторонами і є його невід'ємною частиною.

У додатку №1 до договору про надання послуг охорони №2 від 01.04.2016 р. сторони погодили, що вартість послуг з охорони обєктів охорони складає 29122,00 грн. за один місяць.

Пунктом 4.2. договору визначено, що оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих охороною, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони в наступному порядку: за період з 1 по 15 числа місяця 16 числа поточного місяця; за період з 16 по 30 (31) числа місяця до 02 числа наступного місяця.

Листом від 25.07.2016 р. за вих.№114 СБК "Світанок" повідомило ПП "Фенікс-Херсон" про відмову від надання послуг охорони дощувальних машин з 27.07.2016 р.

Отже, відповідач з урахуванням умов договору та листа щодо припинення договірних відносин з позивачем з 27.07.2016 р. мав розрахуватись за наданні послуги охорони за період з 01.07.2016 р. по 27.07.2016 р., а саме за період з 01.07.2016 р. по 15.07.2016 р. 16.07.2016 р., а за період з 16.07.2016 р. по 27.07.2016 р. до 02.08.2016 р.

Разом з цим, відповідно до виписки по рахунку ПП "Фенікс-Херсон" відповідачем 18.07.2016 р. було перераховано позивачеві 14490 грн. з призначенням платежу за послуги охорони (1 частина липня 2016 р.).

Будь-яких інших доказів сплати відповідачем на користь ПП "Фенікс-Херсон" грошових коштів в рахунок оплати за договором про надання послуг охорони №2 від 01.04.2016 р. матеріали справи не містять, а сторонами по справі не надано.

Таким чином, відповідачем було сплачено відповідачеві грошові кошти за надані послуги охорони лише за першу частину липня 2016 р., у той час як заборгованість відповідача перед ПП "Фенікс-Херсон" за період з 16.07.2016 р. по 27.07.2016 р. погашена останнім не була.

Виходячи із вартості послуг з охорони обєктів охорони, що визначена сторонами у додатку №1 до договору, а саме 29122,00 грн. за один місяць, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 16.07.2016 р. по 27.07.2016 р. складає 9863,90 грн., що розрахована наступним чином: 29122 грн. (вартість послуги за 31 день) : 31 день х 26 днів (кількість днів надання послуг охорони у липні 2016 р.) = 24424,90 грн. (загальна вартість наданих послуг за період з 01.07.2016 р. по 27.07.2016 р.). 24424,90 грн. 14561 грн. (сума, що була сплачена відповідачем за першу частину липня 2016 р.) = 9863,90 грн. (вартість послуг наданих за період з 16.07.2016 р. по 27.07.2016 р.).

Отже, вищенаведеним підтверджується, що заборгованість відповідача перед ПП "Фенікс-Херсон" складає 9863,90 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги ПП "Фенікс-Херсон" в частині стягнення з відповідача 9863,90 грн. основного боргу обґрунтованими та такими, що правомірно задоволенні судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 986,39 грн., інфляційних втрат в розмірі 1548,63 грн. та трьох процентів річних від суми боргу в розмірі 294,30 грн., у звязку з наступним.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині місцевий господарський суд зазначив, що позивач не довів з якого дня відповідач порушив його право на отримання грошових коштів, бо позивачем не були виставлені рахунки на оплату послуг, як це витікає з умов п.4.2. договору.

Колегія суддів відзначає, що у відповідності до п. 4.2. договору оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих охороною. Разом з цим, погодження в договорі порядку оплати послуг, зокрема, на підставі рахунку, не звільняє відповідача від обов'язку сплатити борг з дотриманням встановленого порядку, навіть у разі невиставлення рахунку-фактури, з огляду на те, що рахунок містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку відповідачу не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку здійснити оплату за договором. Вказана позиція також висловлена в постанові Верховного Суду України №37/405 від 29.09.2009 р.

Так, платіжні реквізити позивача містяться як у самому договорі, так й у додатку до нього. Крім того, означені реквізити були достеменно відомі відповідачеві, оскільки ним було здійснено переказ коштів на рахунок позивача за надані послуги у першій частині липня 2016 р.

Крім того, строк оплати послуг за договором чітко визначено п.4.2. останнього, так оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих охороною, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони в наступному порядку: за період з 1 по 15 числа місяця 16 числа поточного місяця; за період з 16 по 30 (31) числа місяця до 02 числа наступного місяця.

Таким чином умовами договору сторони передбачили, що обовязок відповідача оплатити надані за договором послуги виникає з настанням певного числа кожного місяця.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 548 ЦК України визначено, що виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Право на нарахування пені сторони узгодили п. 3.2.1. договору у відповідності до якого, у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за послуги "охорони", "замовнику" нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несплаченої суми, що діє в період, коли нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Крім того, у п.3.2.2. сторони погодили, що у випадку прострочення платежу більш ніж на 10 календарних днів, "замовник" також сплачує "виконавцю" штраф, у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, штрафу, інфляційних витрат та трьох процентів річних колегія суддів дійшла висновку, що вони зроблені арифметично і методологічно правильно, з урахуванням умов договору, чинного законодавства, періодів прострочки та розміру прострочених грошових сум.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, штрафу, інфляційних витрат та трьох процентів річних, що були заявлені позивачем.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасуванню, із прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цих вимог та нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 р. в частині відмови у позові та розподілу судових витрат скасувати.

Прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" 1451 грн. 48 коп. пені, 986 грн. 39 коп. штрафу, 1548 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 294 грн. 30 коп. 3% річних.

Стягнути з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" 1600 грн. судового збору за подання позову.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" 1760 грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарського суду Херсонської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.