ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2017 Справа № 904/8599/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Фізичної особи-підприємця Васечко Тетяни Володимирівни, м. Чернігів

до Фізичної особи-підприємця Ільченко Ганни Ігорівни, м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 218466грн.00коп.

Представники:

Від позивача: Васечко Т.В., свідоцтво серія НОМЕР_3 від 16.11.2010р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємць Васечко Тетяна Володимирівна звернулась до Фізичної особи-підприємця Ільченко Ганни Ігорівни з позовом про стягнення заборгованість у розмірі 218466грн.00коп.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 30/03 на транспортно-експедиційне обслуговування і перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному і міжміському сполученні від 30.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2017р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання.

У судовому засіданні 17.10.2017р. представник позивача подав клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити господарському суду Чернігівської області.

Господарський суд, ухвалою від 17.10.2017р., задовольнив вказане клопотання та доручив проведення відеоконференції господарському суду Чернігівської області, відклав розгляд справи на 07.11.2017р.

У зв'язку з нез'явленням представника відповідача до суду та ненаданням витребуваних документів, судовий розгляд відкладався на 21.11.2017р.

Ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2017р., від 17.10.2017р., 07.11.2017р. направлялись на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 29-30).

Відповідач зазначені вище ухвали суду отримав, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. - 31, 38, 45).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 21.11.2017р. до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Фізичною особою-підприємцем Ільченко Ганною Ігорівною (далі - експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Васечко Тетяною Володимирівною (далі - перевізник) був підписаний договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і міжміському сполученні №30/03 від 30.03.2016р. (далі - договір від 30.03.2016р.), згідно якого перевізник доставляє заявлені в транспортній заявці, що є невід'ємною частиною договору, експедитором вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника на узгодження нижче умовах.

За умовами пункту 1.2. договору, організовуючи перевезення вантажів сторони керуються цим договором, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ) ООН Женева від 1956 року, також чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 1.3. договору факсимільний або електронна копії заявок прирівнюються до оригіналу. Відсутність письмового підтвердження або відмови від заявки вважається згодою з умовами маршруту, термінами доставки, зазначеними в заявці експедитора.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата за перевезення вантажу здійснюється протягом 10-14 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: ТТН/СМR, рахунки-фактури, акту надання послуг, якщо інше не обумовлено в заявці. У разі ненадання зазначених вище документів експедитор має право не здійснювати оплату послуг до моменту надання необхідних документів.

Вартість послуг перевізника вказана в затвердженій заявці (пункт 4.2. договору).

За змістом пункту 4.4. договору валютою платежу з даного договору є українська гривня, якщо в заявці не вказано інше. Оплату проводять у будь-якій формі, не заборонених чинним законодавством України.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і є дійсним до 31.12.2016р. Якщо по закінченню терміну дії договору жодна зі сторін в 7-ми денний термін не повідомить про його розірвання, договір вважається пролонгований на тих же умовах на один рік (пункти 8.1., 8.7. договору).

Згідно матеріалів справи, експедитором була подана заявка від 30.03.2016р., де визначені: маршрут перевезення - м. Полтава (Україна) - м. Ашхабад (Туркменістан); найменування вантажу - продукти харчування; дата і час завантаження - 31.03.2016р.; місце завантаження - Україна, Полтавська область; місце вивантаження - м. Ашхабад (Туркменістан); автомобіль (Рено, держ.номер СВ1149ВС, держ.номер причепа СВ7763ХТ); сума та форма оплати - 8500 доларів оплата в гривнах по курсу НБУ (30% предоплати (курс фіксується на момент завантаження), 70% за сканами документів (курс фіксується на момент вивантаження).

Факт виконання позивачем зобов'язань за договором від 30.03.2016р., згідно транспортної заявки від 30.03.2016р., підтверджується відміткою одержувача вантажу у міжнародній товарно-транспортній накладній №0738059.

Як вбачається з міжнародної товарно-транспортної накладної №0738059 номери транспортного засобу, який здійснив доставку вантажу до міста призначення співпадають з номерами, зазначеними у транспортній заявці від 30.03.2016р. Вказана міжнародна товарно-транспортна накладна підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і стаття 627 Цивільного кодексу України

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частинами першої та сьомої ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами частини першої ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України та ст.316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Частиною другою ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Абзацом другим частини першої ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положення частини другої ст. 251 та частини другої ст.252 Цивільного кодексу України передбачають, що термін визначається вказівкою на подію, яка повинна неодмінно настати, тобто має об'єктивний характер. Особливість такого визначення терміну полягає у тому, що учасники господарських відносин не знають заздалегідь точної дати його настання.

При цьому, подія у розумінні названих статей - це явища, які хоч і вникають за волею суб'єктів, але розвиваються і проходять незалежно від їх волі.

Як вбачається з матеріалів справи, заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 30.03.2016р. сторонами не визначено строки здійснення оплати за надані послуги.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата за перевезення вантажу здійснюється протягом 10-14 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: ТТН/СМR, рахунки-фактури, акту надання послуг, якщо інше не обумовлено в заявці. У разі ненадання зазначених вище документів експедитор має право не здійснювати оплату послуг до моменту надання необхідних документів.

В обґрунтування виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати наданих послуг з перевезення, позивач посилається на факт наявності у відповідача оригіналів документів, які є підставою для здійснення оплати.

На виконання умов пункту 4.1. договору, позивач направив на адресу відповідача оригінали документів, а саме: ТТН/СМR, рахунок-фактуру, акт виконаних послуг, що підтверджується описом вкладенням та фіскальним чеком від 22.06.2017р. (а.с. 47-48).

Зазначені документи відповідачем отримані 26.06.2017р., що свідчить з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи отримання відповідачем документів 22.06.2017р., строк виконання відповідачем зобов'язання зі сплати наданих йому послуг настав 07.07.2017р., тобто на 15 банківський день відповідно до умов пункту 4.1. договору.

Крім того, 20.08.2016р. позивачем направлялась на адресу відповідача претензія щодо здійсненні оплати за надані послуги, додатками якої є: заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 30.03.2016р., ТТН/СМR № 0738059 від 31.03.2016р., рахунок-фактура № Р-06/15-04 від 07.04.2016р.

Враховуючи положення стосовно визначення розміру оплати послуг, вказані в заявці на перевезення вантажу від 30.03.2016р., позивачем було визначено та заявлено до стягнення вартість послуг в розмірі 218466грн.00коп. Доказів оплати вказаної суми боргу відповідачем не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 218466грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 75, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Васечко Тетяни Володимирівни до Фізичної особи-підприємця Ільченко Ганни Ігорівни про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 218466грн.00коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ільченко Ганни Ігорівни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місцезнаходження: 49000, АДРЕСА_1) на користь Фізичної особи-підприємця Васечко Тетяни Володимирівни (ідентифікаційний код: НОМЕР_2; місцезнаходження: 14027, АДРЕСА_2) суму основної заборгованості у розмірі 218466грн.00коп. та судовий збір в розмірі 3276грн.99коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 21.11.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 27.11.2017р.

Суддя Р.Г. Новікова