ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2017 року Справа № 32-24/254-04-11581
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів :Удовиченка О.С., Короткевича О.Є., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року
у справі Господарського суду№ 32-24/254-04-11581 Одеської області
за заявоюДержавної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси
доСпеціалізованої торгівельної фірми "Діоніс"
провизнання банкрутом
В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіна Марина Анатоліївна 19.09.2017 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою №22/2-24955 від 13.09.2017 року на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2016.

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відповідно до частини 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову заявнику у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 30.05.2007 та повернення апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни без розгляду у даній справі прийнято 17.10.2016 року, а 17.10.2016 року її копії надіслано сторонам у справі в кількості семи примірників (том 8, а.с. 139 - 140); при цьому, в межах двадцятиденного строку на касаційне оскарження зазначена ухвала апеляційного суду учасниками провадження у справі не оскаржувалася.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитор - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції від 17.10.2016 лише 19.09.2017, що підтверджується відтиском штампа вхідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали апеляційного суду майже на рік.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги №22/2-24955 від 13.09.2017 року, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 17.10.2016, обґрунтоване тим, що банк має велику кількість судових справ, що потребує значного часу для складання процесуальних документів, відсутність коштів, скорочення штату працівників, що робить фізично неможливим своєчасне складання та направлення процесуальних документів до суду. Зазначені обставини скаржник вважає поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 17.10.2016 року у даній справі.

Отже, перебіг строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 17.10.2016 року про відмову заявнику у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 30.05.2007 та повернення апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни без розгляду у справі №32-24/254-04-11581 розпочався для скаржника, з дня її оголошення апеляційним судом та не пов'язаний з моментом, коли уповноваженій особі фонду стало відомо про прийняття оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України відповідно до постанови №14/054 від 19.08.2014 року у справі №5013/492/12.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, впродовж значного періоду часу (майже рік) з моменту винесення ухвали апеляційного суду від 17.10.2016 року уповноважена особа фонду, яка діяла від імені та в інтересах юридичної особи, не зверталася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на зазначену ухвалу особисто в силу наданих їй повноважень чи через залученого на підставі довіреності представника. Відтак, зазначена ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Отже, поновлення скаржнику пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 17.10.2016 року у справі №32-24/254-04-11581 матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду України щодо повноважень суду на поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення зі спливом значного періоду часу відповідно до постанови від 13.07.2016 року у справі №Б29/162-10.

За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відмову Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіній Марині Анатоліївні у відновленні пропущеного строку, встановленого для подання касаційної скарги, за відсутності поважних причин його пропуску скаржником майже на рік, та повернення поданої скаржником касаційної скарги №22/2-24955 від 13.09.2017 року на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 на підставі пункту 5 частини 1 статті 1113 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 53, 86, 110, пунктом 5 частині 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіній Марині Анатоліївні у відновленні пропущеного строку, встановленого для подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 у справі №32-24/254-04-11581.

2. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 у справі №32-24/254-04-11581 повернути скаржнику.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді О.Є. Короткевич

В.Ю. Поліщук