РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа №902/591/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 11.09.17р.)

відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 підприємства "ОСОБА_3 Мілленіум" на рішення господарського суду Вінницької області від 28 серпня 2017 року у справі №902/591/17 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

до ОСОБА_2 підприємства "ОСОБА_3 Мілленіум"

про стягнення 99 512,10 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2017 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ТОВ "Порше Лізинг Україна" до ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" про стягнення 99 512,1 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 93 512,10 грн. - плати за час користування об'єктом лізингу і 1503,53 грн. - судового збору, а в частині стягнення 6000,00 грн. збитків - відмовлено.

ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки місцевим господарським судом не було враховано, що після отримання відповідачем вимоги №00007768 від 16 листопада 2015 року про наявну заборгованість у розмірі 59 707,86 грн., про відмову від Договору про фінансовий лізинг та необхідність повернути об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів з дня отримання цього повідомлення, на наступний день (17 листопада 2015 року) підприємством позивачу було перераховано 40 000,00 грн., а через 2 тижні (02 грудня 2015 року) ще 10 000,00 грн. і таким чином (станом на 20 листопада 2015 року) заборгованість, зазначена у вимозі, була відсутня, а черговий платіж сплачений відповідачем добровільно без будь-яких вимог.

Вважає, що Договір про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року не був розірваний в односторонньому порядку, оскільки позивачем, на виконання умов цього Договору направлялись щомісячно на адресу відповідача рахунки про сплату платежів згідно графіку погашення, а відповідачем, в період з січня по липень 2017 року, проводились відповідні платежі.

Крім того, господарський суд посилається на виконавчий напис №643 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 27 квітня 2016 року, яким зобовязано відповідача повернути об'єкт лізингу - автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF 3.0 І У6 ТDI 2013 року, шасі №WVGZZZ7PZDD042681, рік випуску 2013, що був переданий в користування на умовах Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року, проте, в матеріалах справи відсутній даний виконавчий напис.

ТОВ "Порше Лізинг Україна" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки між сторонами був укладений Договір про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року, відповідач не виконав його умови - не оплатив заборгованості та не повернув об'єкт лізингу після отримання відповідної вимоги у строк до 18 грудня 2015 року, тому, відповідно до п.6.18 Умов лізингу, нараховано плату за користування об'єктом лізингу після розірвання Договору лізингу.

Отже, посилання апелянта на безпідставність нарахування таких платежів є необґрунтованою і останній повинен сплатити платежі за фактичний час користування об'єктом лізингу згідно заявлених вимог.

29 вересня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08 листопада 2017 року.

08 листопада 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22 листопада 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просить відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду Вінницької області залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повторно, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

25 червня 2013 року, між ТОВ "Порше Лізинг Україна", як лізингодавцем, та ПП "ОСОБА_3 Мілленіум", як лізингоодержувачем, було укладено Договір про фінансовий лізинг №00007768, згідно умов якого позивач набув у власність транспортний засіб марки VW Touareg NF 3.0 І V6 TDI 2013 року, шасі № WVGZZZ7PZDD042681, двигун №CRC 135204 вартістю 724 744,36 грн., що еквівалентно 88 708,00 доларів США, та передав його у користування відповідачу на 5 років за встановлену плату еквівалентну 1649,05 доларів США з авансовим платежем еквівалентним 35 483,20 доларів США з правом придбання об'єкта лізингу після завершення погоджувального строку. (т.1 а.с.14)

Пунктом 6.1 "Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу", що становлять невід'ємну частину Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року, визначено, що для експлуатації об'єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту, та інших положень Контракту. Кожний лізинговий платіж включає: - відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; - частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу); - комісії; - покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов'язані з контрактом. (т.1 а.с.15-24)

Згідно з п.6.5 "Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу", лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Відповідно до п.8.1 "Загальних комерційних умов…", лізингоодержувач зобов'язаний негайно повідомляти Порше Лізинг Україна про будь-яку передбачувану затримку сплати платежів або прострочення, що вже відбулося. Вищезгадане повідомлення як таке не вважається підставою для подовження строку здійснення платежу.

Відповідно до п.п. 12.1., 12.2. "Загальних комерційних умов…" строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування); строк лізингу починається з дати підписання Акта приймання-передачі лізингоодержувачем об'єкта лізингу.

Лізингоодержувач зобов'язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна повернути об'єкт лізингу у всіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, розірвання контракту, крім випадків, коли лізингоодержувач набуває право власності на об'єкт лізингу відповідно до умов контракту. Якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об'єкту лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) об'єкт без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку (п. 13.1 "Загальних комерційних умов договору…").

Лізингоодержувач відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені Порше Лізинг Україна у зв'язку з вилученням (поверненням) об'єкта лізингу, у тому числі витрати, пов'язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги, пов'язані з вилученням об'єкта лізингу (п.13.5 "Загальних комерційних умов…").

25 червня 2013 року, між сторонами Договору підписано графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), яким встановлено черговість та розмір лізингових виплат протягом 60 місяців (строк лізингу). (т.1 а.с.25-28)

08 липня 2013 року, на виконання умов Договору за актом прийому-передачі позивач передав відповідачу предмет лізингу - транспортний засіб марки VW Touareg NF 3.0 І V6 TDI 2013 року, шасі № WVGZZZ7PZDD042681, двигун №CRC 135204 вартістю 724 744,36 грн. (т.1 а.с.29)

01 жовтня 2015 року, позивач направив відповідачу перше нагадування про несплату, згідно якого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 49 156,00 грн. (термін сплати - 15 вересня 2015 року). (т.1 а.с.30)

16 жовтня 2015 року, позивач направив відповідачу друге нагадування про несплату, згідно якого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 49 153,22 грн. (термін сплати - 15 вересня 2015 року). (т.1 а.с.31)

04 листопада 2015 року, позивач направив відповідачу третє нагадування про несплату, згідно якого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 54 619,22 грн. (термін сплати - 15 жовтня 2015 року). (т.1 а.с.32)

16 листопада 2015 року, відповідачу було направлено вимогу №00007768 про сплату заборгованості за договором у розмірі 73 482,88 грн., з яких 59 707,86 грн. - несплачені лізингові платежі, 980,12 грн. - штрафні санкції за прострочення сплати лізингових платежів, 12 794,90 грн. - витрати, понесені з метою повернення простроченої заборгованості лізингоодержувача у відповідності до Договору, про повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій зазначено про наявну заборгованість відповідача, про відмову від Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року та необхідність повернути на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу ПП "ОСОБА_3 Мілленіум". (т.1 а.с.33-34)

05 липня 2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу був виданий виконавчий напис №643, яким зобовязано ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" повернути транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF 3.0 І У6 ТDI 2013 року, шасі №WVGZZZ7PZDD042681, 2013 року випуску, вартістю 735 755,00 грн., який був переданий в користування на умовах Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року. (т.1 а.с.37)

20 липня 2016 року, головним державним виконавцем харківського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51734605 по виконанню виконавчого напису №643 від 05 липня 2016 року. (т.1 а.с.38)

01 серпня 2016 року, головним державним виконавцем харківського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області було винесено постанову про майна боржника - автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg NF 3.0 І У6 ТDI 2013 року, шасі №WVGZZZ7PZDD042681, 2013 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер АА 3403МХ. (т.1 а.с.39-40)

13 червня 2017 року, ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" про стягнення заборгованості в загальній сумі 99 512,10 грн., з яких 93 512,10 грн. в якості плати за користування відповідачем об'єктом лізингу після припинення Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року (4 799,82 грн. - часткова несплата за лютий 2017 року, 44 478,91 грн. - платіж за березень 2017 року, 44 478,91 грн. - платіж за квітень 2017 року) та 6 000,00 грн. - збитків. (т.1 а.с.3-8)

28 серпня 2017 року, рішенням господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ТОВ "Порше Лізинг Україна" до ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" про стягнення 99 512,1 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 93 512,10 грн. - плати за час користування об'єктом лізингу і 1503,53 грн. - судового збору, а в частині стягнення 6000,00 грн. збитків - відмовлено.(т.2 а.с.46-53)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно зі ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату.

За ст. 292 ГК України, лізинг - господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

25 червня 2013 року, між ТОВ "Порше Лізинг Україна", як лізингодавцем, та ПП "ОСОБА_3 Мілленіум", як лізингоодержувачем, було укладено Договір про фінансовий лізинг №00007768, згідно умов якого позивач набув у власність транспортний засіб марки VW Touareg NF 3.0 І V6 TDI 2013 року, шасі № WVGZZZ7PZDD042681, двигун №CRC 135204 вартістю 724 744,36 грн., що еквівалентно 88 708,00 доларів США, та передав його у користування відповідачу на 5 років за встановлену плату еквівалентну 1649,05 доларів США з авансовим платежем еквівалентним 35 483,20 доларів США з правом придбання об'єкта лізингу після завершення погоджувального строку. (т.1 а.с.14)

Згідно з п.3 ч.2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, придбав та надав відповідачу предмет лізингу.

В порушення наведених положень закону та умов Договору, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за Договором належним чином не виконав, та з січня 2015 року допустив заборгованість по сплаті лізингових платежів.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Згідно з ч.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним.

У відповідності до п.12.6. "Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу", які є невід'ємною частиною Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року, позивач вправі в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитись від контракту та, право на повернення об'єкту лізингу.

16 листопада 2015 року, відповідачу було направлено вимогу №00007768 про сплату заборгованості за договором у розмірі 73 482,88 грн., з яких 59 707,86 грн. - несплачені лізингові платежі, 980,12 грн. - штрафні санкції за прострочення сплати лізингових платежів, 12 794,90 грн. - витрати, понесені з метою повернення простроченої заборгованості лізингоодержувача у відповідності до Договору, про повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій зазначено про наявну заборгованість відповідача, про відмову від Договору про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року та необхідність повернути на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу ПП "ОСОБА_3 Мілленіум". (т.1 а.с.33-34)

Згідно п.12.7. "Загальних комерційних умов …", у випадку неотримання відповідачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, він вважається належним чином повідомлений на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується відміткою ДП "Укрпошта" про прийняття повідомлення для відправки

Таким чином, у звязку з простроченням відповідачем оплати лізингових платежів, позивач вправі був розірвати даний Договір в односторонньому порядку та належним чином повідомив про це лізингоодержувача, про його розірвання, а тому господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Договір про фінансовий лізинг №00007768, укладений між сторонами 25 червня 2013 року є розірваним з 04 грудня 2015 року, тобто з дати надходження цієї вимоги до відділення поштового зв'язку ДП "Укрпошта" відповідача 20 листопада 2015 року (т.1 а.с.33-36), оскільки останній за, адресованим йому, рекомендованим листом не прибув.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів; відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 05 квітня 2016 року було правомірно виписано виконавчий напис №643, яким зобов'язано відповідача повернути об'єкт лізингу за Договором про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року (т.1 а.с.37).

20 липня 2016 року постановою головного державного виконавця Харківського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження ВП №51734605 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (т.1, а.с. 38), а 01 серпня 2016 року винесено постанову про розшук майна боржника (ВП №51734605), якою оголошено розшук майна транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF 3.0 І V6 TDI 2013 року, шасі №WVGZZZ7PZDD042681, рік випуску 2013, що належить боржнику - ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" (т.1 а.с.39-40).

Оскільки лізингоодержувач не виконав зобов'язання щодо повернення об'єкту лізингу у визначені договором строки та продовжував користуватись транспортним засобом після повідомлення про відмову лізингодавця від Договору фінансового лізингу №00007768 від 25 червня 2013 року та вимоги про повернення майна, позивач просить стягнути з відповідача плату за фактичний час користування об'єктом лізингу після припинення Договору в сумі 93 512,10 грн. за період з лютого по квітень 2017 року.

Відповідно до п.6.18. "Загальних комерційних умов …" у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативи позивача лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу.

Оскільки Договір лізингу розірваний з ініціативи позивача, відповідно до п.12 04 грудня 2015 року, і відповідач не повернув об'єкт лізингу, а докази його повернення відповідачем в матеріалах справи відсутні та під час розгляду справи ПП "ОСОБА_3 Мілленіум" надані не були, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що зазначений об'єкт продовжує перебувати в користуванні відповідача, а тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості за час фактичного користування об'єктом лізингу, за період з лютого по квітень 2017 року в розмірі 93 512,10 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки, що виникли у зв'язку з відновленням його порушеного права в загальній сумі 6 000,00 грн.

Як зазначено позивачем, збитки понесені ним внаслідок укладання Договору про надання юридичних послуг та Додаткових угод до нього з ТОВ "Юридична фірма Вернер" на суму 6000,00 грн. з ПДВ.

Положеннями п.8.2.3 Загальних комерційних умов передбачено компенсацію будь-яких витрат, понесених позивачем, та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до Контракту.

За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Під збитками, згідно ч.2 ст. 224 ГК України розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, що витрати на оплату юридичних послуг не є збитками у розумінні ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак і умов встановлених чинним законодавством для їх стягнення, їх факт та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про фінансовий лізинг №00007768 від 25 червня 2013 року, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 28.08.17 р. у справі №902/591/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства "ОСОБА_3 Мілленіум" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/591/17 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.