ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 916/1021/17

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Т.А.

суддів: Жекова В.І.

ОСОБА_1

(згідно розпорядження керівника апарату від 18.10.2017р. №1185 щодо повторного автоматичного розподілу справи)

при секретарі Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська"

на рішення господарського суду Одеської області від 11.07.2017р.

по справі №916/1021/17

за позовом: Державної екологічної інспекції в Одеській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська"

про стягнення 604559,62 грн.,

В судовому засіданні 23.11.2017 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Державна екологічна інспекція в Одеській області (далі- позивач, Інспекція) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністровська (далі відповідач, ТОВ „Агрофірма „Дністровська) про стягнення збитків в розмірі 604559,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 149 ГК України, ст. ст. 44, 46, 48, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 16, 20, 38, 68, 69 ЗУ „Про охорону навколишнього природоохоронного середовища, ст. 255 Податкового кодексу України та вмотивовані тим, що за результатами планової перевірки, яка відбувалась з 06.12.2016 року по 20.12.2016 року щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією в Одеській області встановлено, що відповідачем у період з 01.01.2014 року по 20.12.2016 року було використано 153,15 тис. м3 води для власних госппотреб з підземних джерел за допомогою власних артезіанських свердловин за відсутністю дозволу на спецводокористування, внаслідок чого Інспекцією було складено відповідний акт, що зумовило нарахування відповідачу збитків в сумі 604559,62 грн., розрахованих відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.05.2017 року порушено провадження у справі № 916/1021/17 із прийняттям розгляду позовної заяви.

У відзиві на позовну заяву, що місцевим господарським судом зареєстровано 21.06.2017 року за вх.№ 13690/17, ТОВ „Агрофірма „Дністровська просило суд відмовити в задоволенні вимог позову з підстав їх необґрунтованості, оскільки товариство отримало відповідний дозвіл 14.04.2017 року з терміном до 10.04.2022 року.

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.07.2017 року, в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи № 916/1021/17 на 15 днів.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.07.2017 року по справі № 916/1021/17 (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністровська на користь держави Україна шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 604559,62 грн. на рахунок №0055 фонду охорони навколишнього природного середовища Теплицької сільської ради Арцизького району, МФО 828011, ідентифікаційний код 38019107, банк ГУДКУ в Одеській області, одержувач УК у Арцизькому районі, код бюджетної класифікації 24062100, символ звітності банку 331, балансовий рахунок 3311. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністровська на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області 9068,40 грн. судового збору.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст. ст. 2, 46, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 38, 39, 68, 69 ЗУ „Про охорону навколишнього природного середовища, ст. ст. 22, 440, 442, 614, 1166 ЦК України та вмотивовано відсутністю в матеріалах справи документальних доказів на спростування обставини використання відповідачем води для власних господарських потреб у період з 01.01.2014 року по 20.12.2016 року за відсутністю дозволу на спеціальне водокористування, що зумовлює нарахування відповідачу розміру збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, що за правильним розрахунком позивача становить 604559,62 грн., внаслідок чого місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду від 11.07.2017 року, ТОВ „Агрофірма „Дністровська звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, що зумовлює його скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник наполягає на тому, що: - місцевим господарським судом не досліджені наявні в матеріалах справи дозволи на спецводокористання, які спростовують висновки позивача щодо безпідставного водокористування; - судом не звернуто уваги на ту обставину, що лист Департамента екології та природних ресурсів Одеської облдержадміністрації від 10.07.2017 року підтверджує подання відповідачем відповідних документів на отримання дозволу спец водокористування; - судом також не звернуто уваги на пропуск позовної давності щодо заявленого позивачем порушень з боку відповідача.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року по справі № 916/1021/17 прийнято апеляційну скаргу ТОВ „Агрофірма „Дністровська до провадження колегією суддів, сформованої на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2017 року із призначенням дати її розгляду.

Ухвалою господарського суду апеляційної інстанції від 21.08.2017 року справу № 916/1021/17 прийнято до провадження колегією суддів, сформованої на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.08.2017 року, зумовленого перебуванням одного із членів колегії суддів у відпустці.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 року, в порядку ст. 77 ГПК України справу № 916/1021/17 відкладено на 19.10.2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 року справу № 916/1021/17 прийнято до провадження колегією суддів, сформованої на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.10.2017 року, зумовленого перебуванням одного із членів колегії суддів у відпустці.

Ухвалою господарського суду апеляційної інстанції від 19.10.2017 року, в порядку ст. 77 ГПК України справу № 916/1021/17 відкладено на 23.11.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в ході розгляду справи апеляційної інстанції, що 20.12.2016 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено планову перевірку ТОВ „Агрофірма „Дністровська щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої Державною екологічною інспекцією в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, яким зафіксовано, зокрема, що підприємство для власних потреб використовує воду з підземних джерел за допомогою власних артсвердловин у кількості 8-ми шт. та 1 з них законсервована, наданий дозвіл на спецводокористування за № УКР 2608-А/Оде від 25.01.2010 року, термін дії якого до 14.12.2012 року. В порушення ст. ст. 44, 49 ВКУ підприємством за допомогою артсвердловин здійснюється забір вводи для власних виробничих та госппобутових потреб, згідно Державної статистичної звітності форми 2-ТП (Водгосп), яка подається підприємством, обєм забраної води за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 40,8 тис. метрів кубічних, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року становить 55,4 тис. метрів кубічних, відповідно до даних з журналу первинного обліку обєм забраної води за період з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року становить 56,95 тис. метрів кубічних. Загальний обєм води використаний ТОВ „Агрофірма „Дністровська за період з 01.01.2014 року по 20.12.2016 року становить 153,15 тис. метрів кубічних.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2017 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до ТОВ „Агрофірма „Дністровська з претензією №25, в якій відповідачу було запропоновано добровільно відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутністю дозволу на спеціальне водокористування, що становить 604559,62 грн., розрахунок якого здійснено відповідно до Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів №389 від 20.07.2009 року.

Зважаючи на ту обставину, що відповідачем у добровільному порядку не було сплачено 604559,62 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до місцевого господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Водного кодексу України від 6 червня 1995 року за N 213/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями) водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Відповідно до ст. 46, ч. 1 ст. 48, ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає свою увагу на тому, що матеріали справи містять в собі декілька копій дозволів на спец користування водними ресурсами, термін дії яких сплинув задовго до встановленого Інспекцією періоду порушення чинного законодавства відповідачем, у звязку з чим, господарським судом апеляційної інстанції таким документальним доказам правової оцінки не надається. (а/с 37-40, 44-45).

Матеріали справи містять в собі копію дозволу на спецводокористування № УКР 51-А/Оде від 14.04.2017 року, виданий Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, терміном дії до 10.04.2022 року.(а/с 42-43).

Серед доводів апеляційної скарги ТОВ „Агрофірма „Дністровська наголошує на тому, що поза увагою місцевого господарського суду залишився вище зазначений дозвіл спецводокористування від 14.04.2017 року, який спростовує доводи позивача щодо споживання відповідачем водних ресурсів з порушенням вимог чинного законодавства, що призвело до збитків, заподіяних державі.

Водночас, матеріали справи містять в собі лист Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 10.07.2017 року за № 4247/02-35/3940, з якого вбачається, що у задоволенні заяви ТОВ „Агрофірма „Дністровська від 29.08.2013 року за № 2347 щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування було відмовлено, про що Департаментом екології та природних ресурсів повідомлено ТОВ „Агрофірма „Дністровська листом від 24.09.2013 року.

Крім цього, зі змісту вказаного вище листа вбачається, що на протязі періоду з 2013 року по 2016 рік повторної заяви від ТОВ „Агрофірма „Дністровська щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування до Департаменту не надходило. (а/с 60).

Отже, твердження скаржника про ненадання місцевим господарським судом правової оцінки листу Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 10.07.2017 року за № 4247/02-35/3940, є неспроможними.

Також, з наявного в матеріалах справи копії листа Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 29.06.2017 року за № 4101/62-35/3781 вбачається, що дозвіл на спеціальне водокористування у період з 01.01.2014 року по 20.12.2016 рік ТОВ „Агрофірма „Дністровська не надавався. (а/с 62).

Пунктами 1.3, 1.6 розяснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 27.06.2001 року № 02-5/744 встановлено, що розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Зважаючи на викладене та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів звернення ТОВ „Агрофірма „Дністровська до відповідного органу із заявою щодо отримання спеціального дозволу на водовикористання, надання відповідних документів тощо, які спроможні спростувати зміст листів від 10.07.2017 року за № 4247/02-35/3940, від 29.06.2017 року за № 4101/62-35/3781, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про здійснення ТОВ „Агрофірма „Дністровська водовикористання з порушенням норм чинного законодавства.

Доводи скаржника, що поза увагою місцевого господарського суду залишився дозвіл спецводокористування від 14.04.2017 року, який спростовує доводи позивача щодо споживання відповідачем водних ресурсів з порушенням вимог чинного законодавства, колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані, оскільки позивачем нараховані збитки, зумовлені порушенням відповідачем чинного законодавства в галузі водокористування за період з 01.01.2014 року, тоді як дозвіл, на який посилається скаржник, отриман останнім у 2017 році.

Статтями 110, 111 Водного кодексу України встановлено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок заподіяної відповідачем шкоди здійснено відповідно до Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів №389 від 20.07.2009 року (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 9.2 зазначеної Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Враховуючи, що обсяг використаних ТОВ „Агрофірма „Дністровська водних ресурсів за відсутністю спеціального дозволу на водокористування підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про використання води та журналом обліку водокористування і виходячи з вимог п. 9.1 зазначеної Методики, якою передбачено, що ставка рентної плати за спеціальне використання води встановлюється відповідно до ст. 255 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розрахунок збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання відповідачем водних ресурсів за відсутністю дозволу на спеціальне водокористування в розмірі 604559,62 грн., є правильним та обґрунтованим.

Колегією суддів апеляційної інстанції також не приймаються до уваги твердження скаржника, що місцевим господарським судом не звернуто уваги на пропуск позивачем позовної давності, оскільки у відповідності до приписів ч.3 ст. 267 ЦК України суддя не має повноважень з власної ініціативи зазначати про сплив позовної давності.

За викладених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а відтак не вбачає наявності законних підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду від 11.07.2017 року.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 103, 105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністровська залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 11.07.2017 року у справі № 916/1021/17 без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.І. Жеков

Суддя І.Г. Філінюк