ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 910/23377/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Владимиренко С.В.,
Демидової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017
та на ухвалугосподарського суду міста Києва від 08.02.2017
у справі№ 910/23377/16 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ріелтер 7К"
простягнення заборгованості за договором

в судовому засіданні взяли участь представники:

- ПАТ "Дельта Банк" Шпак Т.Г.,

- ТОВ "Ріелтер 7К" повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у справі № Д-4575/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк" / позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелтер 7К" (далі - ТОВ "Ріелтер 7К" / відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з ТОВ "Ріелтер 7К" на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість в розмірі 6 257 537,74 грн.

20.12.2016 ПАТ "Дельта Банк" звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у третейській справі № Д-4575/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2017 (суддя Цюкало Ю.В.) у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду ПАТ "Дельта Банк" у третейській справі № Д-4575/13 відмовлено повністю, з посиланням на те, що позивачем було пропущено строк на звернення із заявою до суду про видачу виконавчого документа, а наведені ним причини в обґрунтування пропуску цього строку не є поважними в розумінні норм чинного законодавства.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 (головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.) ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 залишено без змін.

ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, не погоджуючись із вказаними постановою та ухвалою, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм процесуального права, просить їх скасувати у зв'язку з пропуском строку на звернення із заявою про видачу виконавчого документа з поважних причин, та просить прийняти нову постанову, якою вирішити питання про видачу наказу на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013.

Усіх учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи, проте відповідач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 20.12.2016 ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у третейській справі № Д-4575/13, в якій просило визнати поважною причину пропуску строку звернення із заявою про видачу виконавчого документа (наказу) на виконання рішення третейського суду та видати наказ на примусове виконання зазначеного рішення.

Подана позивачем заява обґрунтована тим, що протиправна поведінка відповідача, зокрема, невиконання умов кредитних договорів, призвела до погіршення платоспроможності банку, до визнання його неплатоспроможним та введенням з 03.03.2015 тимчасової адміністрації, а в подальшому, й ліквідації, при цьому, негативні наслідки для банку, в тому числі, нестабільна робота останнього, перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. На думку заявника, погіршення матеріального становища банку мало наслідком численні звільнення та скорочення, внаслідок чого робота з проблемними активами не виконувалась якісно, вчасно та в повному обсязі.

ПАТ "Дельта Банк" також вказувало, що одразу після початку процедури ліквідації (02.10.2015), ліквідатором видано наказ від 05.10.2015 про проведення інвентаризації активів ПАТ "Дельта Банк", в тому числі, з метою виявлення неопрацьованих активів у вигляді заборгованості за кредитними договорами, щодо яких не проводилась претензійно-позовна робота. Так, за результатами інвентаризації було виявлено ряд неопрацьованих активів, стосовно яких попереднім складом юристів та керівників не було вчинено жодних дій, спрямованих на опрацювання зазначених активів та стягнення заборгованості. За твердженнями позивача, саме в ході даної інвентаризації було встановлено, що стягнення/погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами у даній справі, не відбулось. Крім того, позивач наголошував, що відмова у видачі виконавчого документа призведе до втрати активу банком у розмірі 100 000 000 грн.

Зважаючи на наведені обставини, ПАТ "Дельта Банк" наполягало на тому, що строк на звернення із заявою про видачу виконавчого документа було пропущено через сукупність негативних подій, які відбувались у банку, та які є поважними в розумінні чинного процесуального законодавства.

Господарський суд міста Києва та Київський апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, не визнали наведені заявником причини пропуску строку поважними та винесли оскаржувані позивачем до суду касаційної інстанції ухвалу та постанову.

Вищий господарський суд України погоджується із такими висновками господарських судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Статтею 1227 ГПК України передбачено, що питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається господарським судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ст. 12211 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу про видачу виконавчого документа або про відмову у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Як унормовано частинами 3 та 4 статті 1229 ГПК України, при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 12210 цього Кодексу.

Так, у відповідності зі ст. 12210 ГПК України господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, якщо пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у справі № Д-4575/13 оголошено в судовому засіданні 09.08.2013, в якому був присутній представник позивача - ПАТ "Дельта Банк" Карманський В.Б., який діяв на підставі довіреності від 10.06.2013, і який отримав вказане рішення 01.10.2013, що підтверджується відміткою про отримання, здійсненою на тексті рішення власноруч Карманським В.Б.

Відтак, враховуючи наведені норми процесуального закону, суди вірно встановили, що трирічний строк подачі заяви до місцевого господарського суду про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у справі № Д-4575/13 сплив 09.08.2016.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 у справі № Д-4575/13 була направлена до суду 16.12.2016, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на відповідному конверті. При цьому, як уже зазначалося, ПАТ "Дельта Банк" разом із вказаною заявою також просило господарський суд міста Києва визнати причини пропуску ним строку на звернення з такою заявою поважними.

Так, пунктом 6.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 роз'яснено, що строк подання заяви про видачу виконавчого документа, передбачений частиною другою статті 1227 ГПК, є процесуальним і може бути поновлений господарським судом з урахуванням наведеного в підпункті 6.1.2 підпункту 6.1 пункту 6 цієї постанови.

Відповідно до п. 6.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, строки оскарження рішення третейського суду, передбачені Законом і частиною другою статті 1221 ГПК, є процесуальними і за заявою особи, яка звернулася до господарського суду, можуть бути поновлені.

Водночас, суд касаційної інстанції зазначає, що наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Касаційна інстанція зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з правомірними та обґрунтованими висновками місцевого та апеляційного господарських судів про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів ані того, що ПАТ "Дельта Банк" до введення тимчасової адміністрації (03.03.2015) вчинялись дії щодо звернення до суду з заявами про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду та/або звертались до боржника з вимогами про виконання рішення в добровільному порядку, ані доказів вчинення таких дій Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів вже під час процедури тимчасової адміністрації, а в подальшому, і під час ліквідації.

Суди попередніх інстанцій також вірно взяли до уваги, що проведення інвентаризації та вчинення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку є зобов'язаннями Фонду в силу Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому, дійшли правильного висновку, що жодних дій на отримання виконавчого документа до спливу трирічного строку на подання заяви про його видачу (тобто до 09.08.2016), навіть вже після проведення інвентаризації, ні під час тимчасової адміністрації, ні під час ліквідації банку Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинено не було

Отже, виходячи з наведеного, Вищий господарський суд України погоджується із висновками судів про те, що позивачем не наведено достатньо обґрунтованих причин пропуску ним процесуального строку на звернення з відповідною заявою про видачу наказу, наведені ним підстави в обґрунтування поважності причин пропуску є недоведеними належними доказами, і неможливо дійти висновку, що вони пов'язані з непереборними причинами, які не залежали від позивача, а тому, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваних постанови та ухвали.

Доводи касаційної скарги, поданої ПАТ "Дельта Банк", повторюють доводи, викладені в апеляційній скарзі, вони були проаналізовані судом апеляційної інстанції та правомірно відхилені ним як безпідставні та необґрунтовані, в цілому, зводяться до неправильного тлумачення норм закону, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, та у своїй сукупності не спростовують правильних висновків місцевого та апеляційного господарських судів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого або постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувані ухвала та постанова відповідають вимогам матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/23377/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: С.В. Владимиренко

А.М. Демидова