ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р.Справа № 922/3612/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_1», смт. Зачепилівка, Харківська обл.
про стягнення 136000 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_2 (довіреність № 30 від 01.08.2017 р.);

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_1», смт. Зачепилівка, Харківська обл. (далі за текстом - відповідач) до державного бюджету штраф у розмірі 68000,00 грн. та пеню у розмірі 68000,00 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідачем допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України прийнято рішення № 85-р/к від 25.10.2016 р., відповідно до якого на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Однак, відповідач у визначений для добровільного виконання строк не виконав зобов'язань, що встановлені рішенням Антимонопольного комітету № 85-р/к від 25.10.2016 р., в звязку з чим, йому також нараховано 68000,00 грн. пені на підставі ч.5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2017 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2017 р.

Відповідач відзиву на позов не надав.

На судове засідання 27.11.2017 р. прибув представник позивача, який підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач на судове засідання 27.11.2017 р. свого уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 25.10.2017 р. не виконав.

В пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Суд зазначає, що законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема, позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно з статтею 93 ЦК України та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом виконано процесуальний обовязок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а саме: направлено на його юридичну адресу копію ухвали від 25.10.2017 р. Проте, дана ухвала повернулась на адресу суду з відміткою одержувач відсутній.

За таких обставин, в розумінні зазначених положень закону та відповідних розяснень, наданих Вищим господарським судом України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15. Зазначеним рішенням визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 4 ч. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, за що на останнього накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Копію вищевказаного рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з метою його виконання направлено позивачем на адресу відповідача супровідним листом № 02-26/1-3072 від 02.11.2016 р. Цей лист повернувся на адресу позивача з поштовою відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а. с. 15-16).

На виконання приписів абз. 2 ч. 1 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції позивач в офіційному друкованому виданні «Слобідський край» від 12.01.2017 р. (а. с. 17-18) оприлюднив інформацію про прийняте рішення № 85-р/к від 25.10.2016 р.

З урахуванням вимог ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення вважається врученим відповідачу через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, тобто 23.01.2017 р.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач був зобовязаний сплатити штраф до 23.03.2017 р. включно.

Відповідач не скористався своїм правом на оскарження рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15, в звязку з чим, дане рішення є таким, що в передбаченому законом порядку набрало чинності, та підлягає виконанню відповідачем.

Однак, дане рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 85-р/к від 25.10.2016 р. про стягнення штрафу в сумі 68000 грн. відповідачем не виконано.

Крім того, позивач з посиланням на ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та на факт прострочення відповідачем виконання зобовязань зі сплати штрафу в передбачений законом строк, додатково нарахував останньому до сплати 68000 грн. пені за загальний період прострочення з 24.03.2017 р. до 05.10.2017 р.

Обставини щодо стягнення зазначених пені та штрафу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Таким чином, рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15, яким на відповідача накладено штраф у сумі 68000,00 грн. набрало чинності, та в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу, суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як вже було зазначено вище, рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15 вважається врученим відповідачу 23.01.2017 р. на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", проте останній штраф в добровільному порядку не сплатив.

За змістом ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка з урахуванням зазначеної норми закону не може перевищувати розмір штрафу, а тому дорівнює 68000 грн.

Суд також враховує, що рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15 було визнано що поряд з відповідачем у даній справі, аналогічне порушення яке передбачене п. 4 ч. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів також вчинив інший учасник торгів - Державне підприємство Підприємство Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 25) (нині Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 25)).

В подальшому Державне підприємство Підприємство Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 25) оскаржило в судовому порядку рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15.

Проте, рішенням господарського суду Харківської області від 02.03.2017 р. по справі № 922/4372/16 в задоволенні позову Державне підприємство Підприємство Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 25) було відмовлено.

Крім того, іншим рішенням господарського суду від 07.11.21017 р. по справі № 922/3402/17 було задоволено позов Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 25) про стягнення 68000 грн. штрафу, нарахованого рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15; а також 68000 грн. пені нарахованої на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за прострочення у виплаті штрафу; надано розстрочку у виконанні судового рішення.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Оскільки відповідач не надав суду доказів виконання вимог Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо сплати штрафу та пені в добровільному порядку, а правомірність рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 85-р/к від 25.10.2016 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 1/01-203-15 також визнана в судовому порядку рішеннями в межах справ № 922/4372/16 та № 922/3402/17, уд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача до державного бюджету України 68000 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2040,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_1» (адреса: 64400, Харківська обл., Зачепілівський р.-н, вул. Радянська, буд. 80; ) в дохід Державного бюджету України (на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106) 68000 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені.

Стягувач: Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 61022, м. Харків, м.-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 підїзд, 1 поверх, кім. 35; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_1» (адреса: 64400, Харківська обл., Зачепілівський р.-н, вул. Радянська, буд. 80; ) на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 61022, м. Харків, м.-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 підїзд, 1 поверх, кім. 35; ; р/р 1358: банк одержувача Державна казначейська служба України, МФО 820172) 2040,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_3