ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 листопада 2017 року Справа № 915/11/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації про відстрочку виконання судового рішення у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; адреса для листування: філія ЦМГС ПАТ НАК Нафтогаз України, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1)

до відповідача: Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (54030, м. Миколаїв, вул. В. Морська, 42)

про: стягнення основного боргу та відповідних нарахувань на підставі ст. 625 ЦК України, а всього грошових коштів у сумі 27365303 грн. 33 коп. за договором від 16.01.2012 № 2,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (стягувача): не зявився,

від відповідача (боржника, заявника): ОСОБА_1 довіреність № 614/01-18/01 від 26.09.2017,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2017 Господарським судом Миколаївської області прийнято рішення у справі № 915/11/17, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України відмовлено повністю.

29.06.2017 Одеським апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено; рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.03.2017 у справі № 915/11/17 скасовано; позовні вимоги задоволено; стягнуто з Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (54030, Миколаївська обл., м. Миколаїв. вул. велика Морська, 42, ідентифікаційний код 04013962) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) основний борг у сумі 13179304 (тринадцять мільйонів сто сімдесят девять тисяч триста чотири) грн., 3% річних у сумі 1153729 (один мільйон сто пятдесят три тисячі сімсот двадцять девять) грн. 24 коп., інфляційні втрати у сумі 13032270 (тринадцять мільйонів тридцять дві тисячі двісті сімдесят) грн. 09 коп. та 206700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. судового збору за подання позовної заяви; стягнуто з Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 227370 (двісті двадцять сім тисяч триста сімдесят) грн. судового збору за подання апеляційної скарги; зобовязано Господарський суд Миколаївської області видати накази із зазначенням відповідних реквізитів сторін.

10.07.2017, на виконання вищевказаної постанови апеляційного суду, Господарським судом Миколаївської області було видано відповідні накази.

27.07.2017 справу № 915/11/17 було надіслано до Одеського апеляційного господарського суду в звязку з надходженням касаційної скарги Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 в даній справі.

05.10.2017 Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації у порядку ст. 121 ГПК України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 637/01-18/01 від 05.10.2017, в якій просить відстрочити виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду (сплату стягнутих судом коштів на користь стягувача) по справі № 915/11/17 до прийняття Кабінетом Міністрів України відповідної постанови стосовно визначення порядку, джерел та процедури відшкодування коштів профінансованих ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на будівництво підвідних газопроводів відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2009 року № 1001 Про добудову підвідних газопроводів (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2010 № 43 та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 № 1881).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2017 було відкладено вирішення питання про призначення до розгляду заяви Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 в господарській справі № 915/11/17 до повернення вказаної справи до Господарського суду Миколаївської області.

15.11.2017 справу повернуто до Господарського суду Миколаївської області.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 225 від 15.11.2017, у звязку із перебуванням судді Коваля Ю.М. на лікарняному, вищевказану заяву у справі № 915/11/17 було передано на розгляд судді Смородіновій О.Г., про що свідчить протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2017.

Ухвалою суду від 17.11.2017 суддею Смородіновою О.Г. було прийнято господарську справу № 915/11/17 в частині розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення до свого провадження; розгляд заяви призначено на 23 листопада 2017 року; зобовязано Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації: підтвердити шляхом надання суду належних і допустимих доказів всі обставини, які лягли в підставу задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення; надати суду якісну (читабельну) копію листа, адресованого народному депутату України ОСОБА_2 про виділення асигнувань; зобовязано Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України відреагувати на заяву Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації № 637/01-18/01 від 05.10.2017 про відстрочку виконання судового рішення, надавши письмові мотивації.

23.11.2017 представник заявника зявився у судове засідання, однак вимог суду щодо підтвердження шляхом надання суду належних і допустимих доказів всіх обставини, які лягли в підставу задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення, не виконав, жодних доказів суду не надав. При цьому, в судовому засіданні підтримав заяву про відстрочку виконання рішення суду з викладених у ній підстав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням № 50/05-1440 від 21.11.2017 про відкладення розгляду заяви відповідача про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду в справі № 915/11/17 на іншу дату, в межах визначених ст. 121 ГПК України строків, та визнати яку представників сторін обовязковою.

Клопотання аргументоване тим, що позивач не може забезпечити явку повноваженого представника 23.11.2017 у Господарському суді Миколаївської області в звязку з зайнятістю представників у інших судових засіданнях.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Статтею 121 (ч. 1) Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З метою дотримання процесуальних прав учасників процесу в даній справі, суд, окрім винесення ухвали від 17.11.2017 про призначення до розгляду в судовому засіданні заяви боржника про відстрочку виконання судового рішення, додатково за допомогою засобів телефонного зв'язку повідомив сторін про час, дату і місце проведення судового засідання, а також про вимоги до сторін, викладені в ухвалі від 17.11.2017.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 23.11.2017, не визнавалась господарським судом обовязковою, про наявність у позивача доказів, без дослідження яких неможливо розглянути заяву боржника по суті, суду не повідомлялося.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду заяви про відстрочку виконання рішення, а також обізнаність позивача про зміст заяви боржника та про суть заявлених вимог (оскільки заява про відстрочку надійшла до суду ще 05.10.2017), на думку суду, саме в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд та вирішення заяви боржника по суті, не дивлячись на відсутність представника позивача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність сторони в даному випадку не перешкоджає вирішенню спірного питання та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Ознайомившись з матеріалами заяви боржника в сукупності з матеріалами справи, вислухавши представника заявника, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Свою заяву про відстрочку виконання судового рішення Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації аргументує таким:

Станом на даний час постанова Одеського апеляційного господарського суду в справі № 915/11/17 залишається невиконаною в звязку з наявністю обєктивних обставин, що ускладнюють її своєчасне, належне та повне виконання з боку боржника, а саме:

Боржник є структурним підрозділом Миколаївської обласної державної адміністрації, входить до її складу та є бюджетною установою. За організаційно-правовою формою господарювання відноситься до органу державної влади (КОПФГ 410), повністю утримується за рахунок Державного бюджету та є неприбутковою організацією.

Фінансування та утримання боржника здійснюється за рахунок власних надходжень від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (1 підгрупа першої групи ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України надходження від надання послуг ведення технічного нагляду в обсязі 2,5% від зведеного кошторисного розрахунку обєкта будівництва). Такі надходження зараховуються до доходів спеціального фонду Державного бюджету.

Кошторисом на 2017 рік (в рамках бюджетної програми за КПКВК 7841010 Здійснення виконавчої влади у Миколаївській області) затверджені заплановані надходження коштів спеціального фонду бюджету (за кодом класифікації доходів бюджету 25010100 «плата за послуги, що надаються бюджетним установам згідно з їх основною діяльністю») та передбачені поточні та капітальні видатки боржника (в розрізі за відповідними КЕКВ). Близько 85% відсотків передбачених у кошторисі видатків це видатки на оплату праці, нарахувань на заробітну плату, оплату комунальних послуг, енергоносіїв тощо.

У звязку з блокуванням видаткових операцій по всіх рахунках боржника за всіма КПКВК та КЕКВ, боржник не може в повній мірі здійснювати свої господарсько-функціональні повноваження. Всі платежі, направлені на розрахунок з підрядниками за діючими бюджетними програмами, не здійснюються. Це приводить до припинення робіт по цим обєктам, невикористанню бюджетних коштів за відповідними бюджетними призначеннями, що, в свою чергу, ставить під загрозу виконання регіональних та державних бюджетних програм, за якими боржник виступає замовником.

Під час примусового виконання рішення суду органом Казначейства блокується рух коштів по всіх рахунках боржника, відкритих за бюджетними призначеннями, асигнуваннями та зобовязаннями за всіма бюджетними програмами. Бюджетні призначення/асигнування та зобовязання за такими програмами передбачені у поточному бюджетному періоді. Не проводяться видаткові операції на оплату праці працівників боржника, нарахування на заробітну плату, оплату комунальних послуг, енергоносіїв, податків тощо. Робота боржника, як органу державної влади, фактично повністю паралізована.

Таким чином, боржник не може в повній мірі здійснювати свої функціональні повноваження, що ставить під загрозу виконання регіональних та державних бюджетних програм, за якими він виступає замовником. Призупинення фінансування робіт з боку боржника за такими бюджетними програмами приводить до застосування підрядниками штрафних санкцій та пені, виникнення нової кредиторської заборгованості, що, в свою чергу, спричиняє погіршення фінансового стану боржника та в подальшому може привести до повної втрати платоспроможності останнього.

Крім цього боржник у своїй заяві зауважує, що питання стосовно шляхів, процедури та джерел для повернення коштів стягувачу, профінансованих останнім на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів із змінами та доповненнями, внесеними розпорядженням КМУ від 13.09.2010 № 181-р», потребує його вирішення на вищому державному рівні відповідними центральними органами влади (як-то Кабінет Міністрів, Мінфін, Міненергетики та вугільної промисловості, Мінекономрозвитку тощо). Згідно до наявної у боржника інформації, на виконання доручень Премєр-міністра України від 30 вересня 2016 року № 35479/0/1-16, від 28 березня 2017 року № 11068/1/1-17 та від 26 травня 2017 року № 11068/4/1-17, Міненергетики та вугільної промисловості України спільно з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» було розроблено проект постанови Кабінету Міністрів України «Питання добудови підвідних газопроводів та експлуатації газорозподільних систем або їх складових». Вказаний проект розроблено, у тому числі, з метою визначення процедури відшкодування замовниками витрат ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» на будівництво підвідних газопроводів. Наразі тільки з прийняттям Кабінетом Міністрів України відповідної постанови у боржника з'явиться реальна можливість належним чином виконати рішення суду, в зв'язку з чим Миколаївська обласна державна адміністрація звернулась до Прем'єр-міністра України з листом від 26.09.2017 № 1966/120-05-3/6-17 щодо підтримання зазначеного проекту.

Також у заяві боржник наголошує, що в жодному разі не відмовляється від виконання рішення суду в добровільному порядку, однак, враховуючи вищевикладені фактичні обставини, які ускладнюють його належне виконання на теперішній час, змушений звернутись до господарського суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду в даній справі.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно із зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте, визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Підпунктом 7.2 пункту 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17 жовтня 2012 року визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, заява боржника обґрунтовується тим, що боржник є бюджетною установою, яка утримується за рахунок Державного бюджету України і не має власних обігових коштів, які було б можливо направити на погашення заборгованості перед стягувачем (позивачем). На 2017 рік управлінню затверджено кошторис, яким передбачені видатки на утримання управління і не передбачено видатки на погашення заборгованості за іншими бюджетними програмами. Крім того, відповідач посилається на можливість прийняття постанови Кабінетом Міністрів України «Питання добудови підвідних газопроводів та експлуатації газорозподільних систем або їх складових». При цьому боржником не подано жодного доказу, який свідчив би про реальну можливість погашення заборгованості перед позивачем у даній справі та взагалі не вказано жодного строку.

Відповідачем в обґрунтування заяви надано: кошторис на 2017 рік, звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма № 4-1д) за III квартал 2017 року, листи боржника: № 2282/28-05-2/6-12 від 22.12.2012, № 2052/28-05-5/6-13 від 30.10.2013, № 1016/0/05-20/2-14 від 18.06.2014, № 1314/28-05-5/6-17 від 06.07.2017, № 1329/28-05-3/6-17 від 10.07.2017, № 1966/120-05-3/6-17 від 26.09.2017, однак вказані докази взагалі не свідчать про навіть ймовірну можливість виконання судового рішення у даній справі.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

За правилами статей 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтями 34, 36 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З урахуванням зазначених норм та обставин, заявником не доведено суду та не підтверджено належними і допустимими доказами подій щодо факту реального виконання рішення суду в справі № 915/11/17, а тому законні підстави для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення у суду відсутні.

Таким чином, керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 36, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації № 637/01-18/01 від 05.10.2017 про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Суддя О.Г. Смородінова