ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2017 Справа № 905/2412/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

про стягнення збитків у розмірі 13613,58грн.

Представники сторін:

від позивача: Бабий Е.В. - за довіреністю;

від відповідача: Головащенко Я.О. - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 13613,58грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагони №56180276, №62256284, №62112537 з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибули з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами №AQ650200/1277 від 12.12.2016, №AQ650201/1278 від 12.12.2016, №AQ650202/1279 від 12.12.2016. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою від 23.10.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/2412/17.

27.11.2017 на адресу суду від відповідача надійшов відзив від 24.11.2017 № 2022/476 на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів вартості товару та сплати позивачем за втрачений товар.

В судовому засіданні 28.11.2017 позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач проти позову заперечував.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

09.12.2016 зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (вантажоодержувач) згідно накладної №53007696 у вагонах №56180276, №62256284, №62112537 вантаж - навал, кокс доменний (вологий) (оригінал вищевказаної накладної наявний в матеріалах справи).

При оформленні залізничної накладної №53007696: у вагоні №56180276 відповідачем вказано масу вантажу - 40400кг, тара - 22400кг; у вагоні №62256284 відповідачем вказано масу вантажу - 40750кг, тара - 23000кг, у вагоні №62112537 відповідачем вказано масу вантажу - 41820кг, тара - 23580кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

11.12.2016 вагони №56180276, №62256284, №62112537 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці (станція призначення). Так, на попутній станції Волноваха, були складені акти загальної форми №12372 від 11.12.2016, №12373 від 11.12.2016, здійснено комісійне переважування вищевказаних вагонів на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого були складені комерційні акти №AQ650200/1277 від 12.12.2016, №AQ650201/1278 від 12.12.2016, №AQ650202/1279 від 12.12.2016, оригінали яких наявні в матеріалах справи.

Згідно комерційного акту №AQ650200/1277 від 12.12.2016 у вагоні №62112537 по документу значиться нетто 41820 кг, тара 23580кг. Фактично виявилось: брутто 64150кг, нетто 40570кг, тара 23580кг, що менше ваги у накладній на 1250кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-50см, шапкою. Вантаж маркірований однією подовжньою смугою вапном. Над 1,2 та 6,7 люками є виїмки довжиною 1м50см-2м, по ширині вагону, углиб 60-80см. В районі виїмок маркіровка відсутня. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №AQ650200/1277 від 12.12.2016, встановлено, що недостача у вагоні №62112537 складає 1250кг.

Згідно комерційного акту №AQ650201/1278 від 12.12.2016 у вагоні №62256284 по документу значиться нетто 40750 кг, тара 23000кг. Фактично виявилось: брутто 62300кг, нетто 39300кг, тара 23000кг, що менше ваги у накладній на 1450кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження шапкою, вище рівня бортів на 40-50см, маркірований однією подовжньою смугою вапном. Над 1-3 люками є виїмки довжиною 2м-3м50см, по ширині вагону углиб 60-80см. В районі виїмок маркіровка відсутня. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №AQ650201/1278 від 12.12.2016, встановлено, що недостача у вагоні №62256284 складає 1450кг.

Згідно комерційного акту №AQ650202/1279 від 12.12.2016 у вагоні №56180276 по документу значиться нетто 40400 кг, тара 22400кг. Фактично виявилось: брутто 61250кг, нетто 38850кг, тара 22400кг, що менше ваги у накладній на 1550кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження шапкою, вище рівня бортів на 40-50см, маркірований однією подовжньою смугою вапном. Над 1-3 люками є виїмки довжиною 2м-3м50см, по ширині вагону углиб 60-80см. В районі виїмок маркіровка відсутня. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №AQ650202/1279 від 12.12.2016, встановлено, що недостача у вагоні №56180276 складає 1550кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 13613,58грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91305545 від 01.02.2016 згідно договору №107/16СБ від 01.02.2016, що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь", у тому числі вантаж у вагонах №56180276, №62256284, №62112537; рахунку - фактури №91305545 від 09.12.2016 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" на загальну суму до сплати 17415280,16грн., із визначенням постачальника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", вантажовідправника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", платник - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

З огляду на таке, суд приймає вищевказані документи як документи відправника, що підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

В матеріалах справи містяться докази оплати ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" за товар згідно до рахунку - фактури №91305545.

Отже твердження відповідача про відсутність доказів вартості товару та сплати позивачем за втрачений товар спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №53007696 від 09.12.2016 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж - навал, кокс доменний, вологий.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 13613,58грн.

Суд зробив розрахунок збитків у вигляді нестачі та встановив, що позивач вірно розрахував суми недостачі.

1. За розрахунком суду нестача у вагоні №62112537 склала 3144,52грн. з ПДВ:

41820 кг Х 2% = 836,4 кг; 1250 кг - 836,4 кг = 413,6 кг; 413,6кг х 7602,80/1000 = 3144,52грн. з ПДВ, де:

41820кг - маса нетто у вагоні №62112537,

1250 кг - розмір недостачі за комерційним актом №AQ650200/1277 від 12.12.2016,

836,4 кг - норма природної втрати,

7602,80 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

2. За розрахунком суду нестача у вагоні №62256284 склала 4827,78 грн. з ПДВ:

40750 кг Х 2% = 815 кг; 1450 кг - 815 кг = 635 кг; 635кг х 7602,80/1000 = 4827,78грн. з ПДВ, де:

40750кг - маса нетто у вагоні №62256284,

1450 кг - розмір недостачі за комерційним актом №AQ650201/1278 від 12.12.2016,

815 кг - норма природної втрати,

7602,80 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

3. За розрахунком суду нестача у вагоні №56180276 склала 5641,28 грн. з ПДВ:

40400 кг Х 2% = 808 кг; 1550 кг - 808 кг = 742 кг; 742кг х 7602,80/1000 = 5641,28грн. з ПДВ, де:

40400кг - маса нетто у вагоні №56180276,

1550 кг - розмір недостачі за комерційним актом №AQ650202/1279 від 12.12.2016,

808 кг - норма природної втрати,

7602,80 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "АЗОВСТАЛЬ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а заперечення відповідача не приймається судом до уваги як необґрунтовані.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 13613,58грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84440, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) збитки, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 13613,58 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 28.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 04.12.2017. Повний текст рішення підписано 04.12.2017.

Суддя Г.Є. Курило