ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.11.2017 Справа № 904/9298/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ", м. Дніпро

про стягнення 159 702,48 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №17/07-02 від 17.07.2017р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ" (далі - позивач) звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (далі - відповідач) про стягнення 155 807,53 грн. основного боргу, 230,51 грн. 3 % річних, 3664,44 грн. пені та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору № 4/12 від 16.12.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. по справі № 904/9298/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.11.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.11.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі та ухвалі про відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. та від 14.11.2017 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 В, кім. 209, ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію Господарського суду Дніпропетровської області. Згідно з реєстром № 2 поштових відправлень Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 р. та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень судова повістка з ухвалою суду отримана відповідачем, що може вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 28.11.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (покупець) укладений Договір поставки № 4/12 (далі - Договір) відповідно умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити харчові інгредієнти (далі - товар), а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором, згідно рахунку фактури, виставленого на підставі заявки покупця на окрему партію товару.

Найменування, кількість та асортимент товару визначається видатковою накладною і вважається окремою партією товару. Сторони домовилися, що умовами оплати визначені розділом 4 Договору встановлюють порядок оплати на кожну окрему партію товару. Сторони домовилися, що видаткова накладна на товар має статус Специфікації за даним Договором (п. 1.3. Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони прийшли до згоди, що загальна сума Договору складається з загальної вартості поставленого товару у відповідності до видаткових накладних в період дії цього Договору.

Згідно п. 4.2. Договору в редакції Протоколу узгодження розбіжностей від 16.12.2015 року до Договору покупець здійснює оплату кожної товарної партії, згідно виставленого рахунку фактури, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника у розмірі 100 % від вартості партії товару протягом 21 календарних днів з моменту отримання від постачальника товару за видатковою накладною.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх закінчення та автоматично (без укладення додаткового договору) продовжує свою дію на наступний календарний рік, якщо за один місяць до зазначеної дати ні одна із сторін не заявить про намір його розірвання. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, що мали місце під час дії Договору (п. 9.1. Договору).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 156 814,09 грн. підтверджується наявними у матеріалах видатковими накладними: № 859 від 11.08.2017 р. на суму 7288,46 грн., № 861 від 14.08.2017 р. на суму 1268,34 грн., № 876 від 16.08.2017 р. на суму 16 966,32 грн. № 883 від 17.08.2017 р. на суму 13 477,44 грн., № 892 від 18.08.2017 р. на суму 15 185,40 грн., № 902 від 21.08.2017 р. на суму 13 427,04 грн., № 907 від 22.08.2017 р. на суму 23022,82 грн., № 923 від 28.08.2017 р. на суму 13 469,28 грн., № 924 від 6734,64 грн., № 925 від 28.08.2017 р. на суму 4464,00 грн., № 953 від 01.09.2017 р. на суму 8350,62 грн., № 977 від 08.09.2017 р. на суму 6113,58 грн. № 978 від 08.09.2017 р. на суму 12 518,40 грн., № 999 від 14.09.2017 р. на суму 3533,40 грн., № 1008 від 15.09.2017 р. на суму 10 994,35 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 155 807,53 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 155 807,53 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що покупець несе відповідальність за несвоєчасну оплату згідно розділу 4 Договору. В разі прострочення платежу, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період припущення порушення, від вартості товару, поставку якого прострочено, за кожен день прострочення.

На підставі п. 6.3. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 3 664,44 грн. (за період з 02.09.2017 р. - по 20.10.2017 р.)

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано до сплати відповідачу 3 % річних в сумі 230,51 грн. (за період з 07.10.2017 р. по 24.10.2017 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені та 3 % річних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 155 807,53 грн. основного боргу, 230,51 грн. 3 % річних, 3664,44 грн. пені.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 В, кімната 209; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойди, буд. 15/15, офіс 25; ) 155 807,53 грн. (сто пятдесят пять тисяч вісімсот сім грн. 53 коп.) основного боргу, 230,51 грн. (двісті тридцять грн. 51 коп.) 3 % річних, 3664,44 грн. (три тисячі шістсот шістдесят чотири грн. 44 коп.) пені, 2395,53 грн. (дві тисячі триста девяносто пять грн. 53 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 29" листопада 2017 р.

29.11.2017