ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Справа № 912/3675/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Іванова О.Г., Антонік С.Г. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду від 29 листопада 2017 року).

при секретарі: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність № 591/10/11-70-10 від 13.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність № 1 від 25.08.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги іноземного підприємства "Ліга"

та Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби, м. Кропивницький

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017року у справі № 912/3675/16

за позовом: Кіровоградської митниці ДФС, м. Кропивницький

до відповідача: іноземного підприємства "Ліга", Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка

про стягнення 523 022,81 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст..ст.85,99,105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2016р. у справі № 912/3675/16 (суддя Вавренюк Л.С.) позовні вимоги задоволено повністю.

Суд стягнув з Іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523022,81 грн.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що господарському суду не надано належних доказів в розумінні ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України повернення відповідачем, як Зберігачем за Договором, позивачу, як Поклажодавцю, переданого на зберігання товару, що свідчить про фактичне знаходження товару на зберіганні на складі митного органу, а також доказів видачі позивачем зі зберігання товару, кінцевою датою зберігання якого є 12.11.2014 р. (включно), що складає 80 днів (діб) зберігання та не суперечить вимогам п. 1 ст.240 Митного кодексу України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2017р. (колегією суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Науменко І.М., Кузнецов В.О.) рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2016р. у даній справі змінено. Резолютивну частину рішення викладено у наступні редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 214, 10 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3,22 грн. В іншій частині позову відмовити.

Змінюючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у матеріалах справи наявні акти здачі-прийняття (надання послуг) №486 від 27.08.2014р. на суму 48,10 грн., №577 від 29.09.2014р. на суму 83 грн., №617 від 20.10.2014р. на суму 83 грн., що свідчать про надання ІП "ЛІГА" послуг із зберігання товару Митниці. На підставі вказаних актів митницею було здійснено оплату за вказані послуги, що підтверджено платіжними дорученнями № 91 від 28.08.2014р., №108 від 30.09.2014р. та №113 від 22.10.14р. на загальну суму 214,10 грн., а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем фактично було понесено витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 214,10 грн., інших витрат митницею здійснено не було, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Постановою Вищого господарського суду України від 25 квітня 2017 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2017р. та рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2016р. у справі №912/3675/16 скасовані.

При цьому, скасовуючи судові рішення, ВГСУ зазначив, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи митним деклараціям від 18.09.2014 № 901050000/2014/009624 та №90105000/2014/009625, згідно яких товар відповідача станом на 18.09.2014 є розмитненим, а тому неправильно встановлена кінцева дата зберігання.

Разом з тим, ВГСУ зазначив, що не ґрунтується на зазначених вище нормах права висновок апеляційного господарського суду про ототожнення сплачених позивачем відповідачеві 214,10 грн. витрат за договором зберігання матеріальних цінностей № 82 від 14.08.2016 р. з витратами за зберігання товару на митному складі, нарахованих відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №731 від 15.06.2012 р.

Після скасування рішень судів та направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року по справі № 912/3675/16 (головуючий суддя Колодій С.Б., судді: Макаренко Т.В. та Тимошевської В.В.) позовні вимоги кіровоградської митниці ДФС задоволено частково.

Суд стягнув з іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 146 228,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 193,43 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач іноземне підприємство «Ліга» подав апеляційну скаргу про скасування цього рішення повністю та прийняття нового рішення, яким відмовити Кіровоградській митниці ДФС в задоволенні позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що розрахунок витрат за зберігання здійснено позивачем виходячи з метрів кубічних, а склад митниці створено в метрах квадратних, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Таким чином, при оформленні товару на склад митниці Кіровоградською митницею ДФС допущено помилки, які суперечать і унеможливлюють застосування до спірних правовідносин Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731.

Кіровоградська митниця ДФС вимагаючи стягнення з іноземного підприємства «Ліга» ( апелянт) витрат на зберігання товарів на складі митного органу не надала жодних первинних документів, які б могли підтвердити такі витрати. Таким чином, фактичного здійснення господарської операції не відбулося.

Також з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернувся позивач Кіровоградська митниця Державної фіскальної служби, який просив скасувати рішення в частині незадоволених позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що рішення господарського суду Кіровоградської області прийнято з порушенням норм матеріального права в частині відмови в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що витрати на зберігання на складі митниці повинні відшкодовуватися до 12 листопада 2014 року, так як іноземне підприємство «Ліга» після здійснення митного оформлення не виконало вимоги статті 242 Митного кодексу України, а саме не відшкодувало витрати на зберігання на складі митниці.

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів (цією статтею передбачено З умови, які повинно виконати підприємство для видачі майна зі складу у вільне користування).

Також підприємством всупереч пункту 2.3. Договору № 82 від 14 серпня 2014 року не повернуто митниці, як поклажодавцеві за договором, матеріальні цінності (оспорювані живі тварини). Тому у митниці була відсутня можливість здійснити дії, передбачені п.9.9. Порядку роботи складу митниці, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012року № 627, яким передбачено що при видачі товарів зі складу митниці оформлюється акт приймання-передавання та видаткова накладна.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017року справу за апеляційною скаргою іноземного підприємства "Ліга" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017року у справі № 912/3675/16 призначено до розгляду на 31 жовтня 2017року на 10:30 годину.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017року справу за апеляційною скаргою Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби, м. Кропивницький на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017року у справі № 912/3675/16 призначено до розгляду на 31 жовтня 2017року на 10:30 годину, розгляд апеляційної скарги обєднано з розглядом апеляційної скарги іноземного підприємства "Ліга".

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2017 року та 24 жовтня 2017року розгляд апеляційних скарг призначено провести в режимі відеоконференції з господарським судом Кіровоградської області 31 жовтня 2017 року на 10 годину 30 хвилин, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач); судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

У зв'язку з відрядженням головуючого судді (доповідача) Березкіної О.В. розгляд справи призначений на 31 жовтня 2017 року не відбувся.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2017 року розгляд апеляційних скарг призначено провести в режимі відеоконференції з господарським судом Кіровоградської області 30 листопада 2017 року на 10 годину 00 хвилин, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач); судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

У звязку з відпусткою судді Дарміна М.О., за розпорядженням керівника апарату суду від 29 листопада 2017року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №912/3675/16 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Антонік С.Г.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги просив скасувати рішення повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити Кіровоградській митниці ДФС в задоволенні позовної заяви, а також заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2014 року між ПП "Ліга" як Зберігачем та Кіровоградською митницею як Поклажодавцем укладено договір зберігання матеріальних цінностей № 82 (договір, т.1 а.с. 13-14), у відповідності до п.п. 1.1.-1.3. якого Зберігач приймає від Поклажодавця на зберігання в складському приміщенні матеріальні цінності (які знаходяться під митним контролем), вартість і кількість яких зазначено в Актах прийому-передачі на відповідальне зберігання, які є невід'ємною частиною цього Договору; Зберігач зобов'язується зберігати матеріальні цінності Поклажодавця за адресою: область Кіровоградська, район Компаніївський, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37; площа складського приміщення 332 кв.м., охорона здійснюється силами Зберігача; приймання-передача матеріальних цінностей здійснюється двосторонньою комісією та оформлюється актами прийому-передачі, які підписуються членами комісії двох сторін та є невід'ємною частиною Договору.

У п. 4.1. договору сторони погодили, що за зберігання матеріальних цінностей Поклажодавець сплачує на розрахунковий рахунок Зберігача 0.25 грн. за 1. кв.м. за один місяць. Загальна вартість зберігання за місяць становить 83,00 грн. починаючи з 14.08.2014р. Загальна сума Договору становить 380,19 грн.

Строк дії Договору встановлюється з 14 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року (п. 6.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками Поклажодавця та Зберігача, скріплений круглими печатками сторін.

Згідно наказу в.о. начальника Кіровоградської митниці від 14 серпня 2014року № 54-аг, визначено складом Кіровоградської митниці крите приміщення у ПП "Ліга" згідно Договору від 14 серпня 2014року № 82 в термін з 14 серпня 2014 року до 31 грудня 2014 року, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37 (т.1, а.с. 17).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме актів № 27 та № 55 прийняття-передавання товарів на склад Кіровоградської митниці Міндоходів від 14 серпня 2014року та прибуткової накладної № 55 від 14.08.14 Кіровоградською митницею 14.08.14 оприбутковано товар свинки GP породи Велика біла - 165 голів, свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури термінальні породи П"єтрен - 2 голови в загальній кількості 332 штуки" на загальну суму 4903538,38 грн (т.1, а.с. 18-20).

На підставі договору зберігання від 14 серпня 2014року № 82 та на підставі МД-1 від 14.08.14 серія КБ № 462175 розміщено на складі Кіровоградської митниці Міндоходів матеріальні цінності, всього на суму 4903538,38 грн., а саме: свинки GP породи Велика біла - 165 голів, свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури термінальні породи П"єтрен - 2 голови в загальній кількості 332 штуки.

Звертаючись до іноземного підприємства «Ліга» із позовом про стягнення з останнього несплачених витрат на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523022,81 грн., позивач Кіровоградська митниця ДФС посилалась на те що, при зберіганні товарів на складі митного органу відповідно до митного законодавства відповідач (власник товарів) гарантував відшкодувати витрати за зберігання товарів на складі митного органу, однак, зазначене зобов'язання відповідачем виконано не було, що є підставою для стягнення витрат за зберігання за період з 24.08.2014 р. по 12.11.2014 р. (включно).

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів сплати витрат за зберігання, а тому він повинен сплатити на користь позивача за зберігання на складі митниці живих свиней за період з 24.08.2014 року по 18.09.2014 у сумі 146 228,58 грн., оскільки фактично товар із складу митниці вибув після його розмитнення, зняття карантину та переведення живих тварин в кількості 332 голови зі складського приміщення, на якому проводилось карантинування тварин, у виробниче приміщення Центру Нуклеос-ферми, тобто, 18.09.2014

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив, оскільки вони заявлені позивачем безпідставно, без врахування фактичного часу зберігання товару на митному складі, що також було зазначено у постанові ВГСУ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникнути, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

У постанові Вищого Господарського суду України від 30.06.2011 року у справі № П-12/38-22/79 було висловлено правову позицію, що Цивільний кодекс України містить главу 66 Зберігання, в якій відповідно до норм ст. 954 визначено, що положення цієї глави застосовуються до зберігання, яке здійснюється на підставі закону, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України, органи доходів і зборів (митниця) є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику.

Главою 37 розділу 7 Митного кодексу України передбачено, що митниця здійснює зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складах органів доходів і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2014 р. іноземне підприємство "Ліга" звернулось до позивача з листом за № 13/01-20, в якому просило дозволити організувати склад митниці на території свинокомплексу ІП "Ліга" (корпус карантину), розташованого за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37, у зв'язку з необхідністю проходження карантину та отримання дозволів на митне оформлення свиней в кількості 332 шт., площа складу 332 кв.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 239 Митного кодексу України, товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей Митного кодексу України таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Згідно наказу в.о. начальника Кіровоградської митниці від 14.08.2014р. № 54-аг, визначено складом Кіровоградської митниці крите приміщення у ПП "Ліга" згідно Договору від 14.08.2014р. № 82 в термін з 14.08.2014 р. до 31.12.2014 р., що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37 (т.1, а.с. 17).

Відповідно до актів № 27 та № 55 прийняття-передавання товарів на склад Кіровоградської митниці Міндоходів від 14.08.2014 та прибуткової накладної № 55 від 14.08.14 Кіровоградською митницею 14.08.14 оприбутковано товар свинки GP породи Велика біла - 165 голів, свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури термінальні породи П"єтрен - 2 голови в загальній кількості 332 штуки" на загальну суму 4903538,38 грн (т.1, а.с. 18-20).

Відповідно до п. 1 статті 240 Митного кодексу України проведення митного оформлення та отримання зі складу митниці майна можливе протягом 90 днів з дня розміщення майна на складі митниці.

Відповідно до п.23) ч.1 ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2014р. головним державним інспектором ветеринарної медицини Компаніївського району ОСОБА_3 в присутності директора ІП "Ліга" ОСОБА_4 та головного лікаря ветеринарної медицини І.П. "Ліга" ОСОБА_5 складено Акт про зняття карантину від 13.09.2014 р. (т.1, а.с. 48-49).

Оскільки, станом на 18.09.2014 р. товар повністю розмитнено, відповідач 18.09.2014 звернувся до позивача з листом про надання дозволу на вивантаження товару, однак, відповіді не одержав, а тому у зв'язку з завершенням карантину та закінченням митного оформлення товару, 19.09.2014р. живих тварин в кількості 332 шт. було переведено на свинокомплекс власника товару в виробниче приміщення Центру Нуклеос-ферми, про що складено акт переведення живих тварин від 19.09.2014 р. (т.1, а.с. 50).

Пунктами 1,3 Наказу Міністерства фінансів України 15.06.2012р. № 731, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2012р. за № 1140/21452, "Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів" затверджено Порядок відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів та Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів.

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в частині шостій статті 239 Митного кодексу України, на складах митних органів (далі - витрати).

Таким чином, обов'язок оплати витрат митного органу за зберігання належного відповідачу товару виникає з положень Митного кодексу України та Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012р. № 731), (надалі - Порядок).

Згідно пп. 2 п. 2 Розділу І Порядку, для розрахунку витрат за зберігання використовуються такі розрахункові одиниці використання складських приміщень, як кубічний метр, зокрема, при розміщенні живих тварин. Розрахунки об'єму здійснюються залежно від розмірів місця у складському приміщенні, відведеного для зберігання таких тварин.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Порядку витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отримані цих товарів, транспортних засобів.

Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку визначено, що витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митним органом відповідно до розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів та залежно від строку зберігання товарів і транспортних засобів.

У відповідності до п. 6 Розділу ІІ Порядку № 731 строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Порядку, при обрахунку витрат строк зберігання обчислюється в календарних днях. День видачі зі складу митного органу товарів і транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Згідно наказу Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012 р., яким затверджено "Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів" плата за товари в закритому сховищі (на складі) за кубічний метр (якщо товар зберігається не на піддонах) складає 1,0 євро за добу.

У відповідності до п. 9.8. Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 627, видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи). Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад митниці подаються, зокрема, документи, що підтверджують відшкодування витрат митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі митниці.

Згідно п. 9.9. вищевказаного Порядку до документів, за якими видаються товари, транспортні засоби комерційного призначення зі складу митниці належать також: акт приймання-передавання та видаткова накладна.

Як встановлено господарським судом, датою фактичного розміщення товару на складі митниці є 14.08.2014 р., що підтверджується наявними в справі доказами, тому відповідно датою початку розрахунку відшкодування витрат за зберігання товару на складі митниці є 24.08.2014 р. (після 10-денного терміну), а датою закінчення зберігання дата завершення карантину та закінчення митного оформлення товару, тобто, 18.09.2014 року.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на те, що датою закінчення зберігання є 12.11.2014 року з огляду на наступне.

Так, позивач вважає, що оскільки відповідно до п. 6 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митних органів, кінцевим розрахунковим терміном є день видачі товарів зі складу митного органу власнику, а відповідач не звернувся до митного органу з заявою про видачу товару, то позивач правильно обліковував товар як « майно, за яким не звернулися до закінчення строку зберігання».

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач 18.09.2014 звернувся до позивача з листом про надання дозволу на вивантаження товару, однак, відповіді не одержав, а тому передав товар власнику.

09.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 1700/03/11-70-05-64, у відповідності до якого просив, на підставі п. 2.5. Договору та вимог чинного законодавства, забезпечити вільний доступ працівникам Кіровоградської митниці та представнику експертної організації до переданих на зберігання матеріальних цінностей для проведення інвентаризації в період з 13.10.2014 р. по 24.10.2014 р. (т.1, а.с. 28).

Листом від 17.10.2014 р. № 1030-10 ІП "Ліга" відповіло позивачу, що імпортоване відповідачем майно (свині живі) розмитнені і перебувають поза межами митного контролю. У зв'язку з викладеним, ІП "Ліга" не може задовольнити прохання щодо проведення інвентаризації майна, яке на праві приватної власності належить підприємству (т.1, а.с. 29).

Таким чином вбачається, що відповідач за первісним позовом ІП «Ліга», як зберігач, порушив умови договору зберігання, видавши передані йому Кіровоградською митницею, як поклажодавцем, на зберігання матеріальні цінності.

Пунктом 5 статті 239 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними. У випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, таку відповідальність несе адміністрація підприємств, на складах яких розміщуються товари, передані органами доходів і зборів цим підприємствам на зберігання.

З огляду на вищезазначене, ІП «Ліга» як Зберігач за договором, повинен відповідати перед Поклажодавцем Кіровоградською митницею саме за втрату ( нестачу) речі, прийнятої на зберігання, а не за зберігання товару, який, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, з 19.09.2014 року був відсутній на складі органу доходів і зборів, а тому підстави для стягнення витрат за зберігання фактично відсутнього з 19.09.2014 року на зберіганні товару - відсутні.

Посилання позивача за первісним позовом - Кіровоградської митниці на п. 10 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митних органів, згідно з яким видача зі складу митного органу товарів, транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, здійснюється лише після митного оформлення зазначених товарів, транспортних засобів, відшкодування витрат митних органів за їх зберігання та сплати відповідних митних платежів, є безпідставною, оскільки зазначена процедура визначає лише порядок видачі товару, проте, наслідком порушення такого порядку і видача товару є підставою для відповідальності зберігача за втрату ( нестачу) товару, а не для стягнення витрат за зберігання, коли фактично товар відсутній на складі зберігача.

Доводи апелянта - ІП «Ліга», про те, що при розрахунку витрат за зберігання позивачем взято за основу метри квадратні, в той час як необхідно застосовувати метри кубічні, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, є неспроможними з огляду на наступне.

Дійсно, Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митних органів, а саме, п.2, передбачено, що для розрахунку витрат за зберігання використовуються такі розрахункові одиниці використання складських приміщень:

1) піддон розміром 800 х 1200 мм (п.) - при розміщенні товарів на піддонах;

2) кубічний метр (м-3) - у разі об'єктивної неможливості розміщення товарів на піддонах, а також:

при розміщенні живих тварин розрахунки об'єму здійснюються залежно від розмірів місця у складському приміщенні, відведеного для зберігання таких тварин.

Як вбачається з матеріалів справи, договором зберігання № 82 визначена площа складського приміщення - 332 кв.м., виходячи з якої і було здійснено розрахунок.

Відповідачем за первісним позовом не надано жодного контррозрахунку або переведення квадратних метрів у метри кубічні.

Інші доводи апеляційних скарг сторін є необґрунтованими і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Кіровоградської митниці ДФС та іноземного підприємства "Ліга" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року у справі №912/3675/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.12.2017року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік