ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р.Справа № 922/2715/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1;

до товариства з обмеженою відповідальністю «КАНДАКОВ», 735100, Республіка Таджикистан, район Рудаки, сільська рада Сарикршти, с. Леніна;

про стягнення 7169,55 доларів США,

за участю представників сторін:

позивача - Яценко А.О. (довіреність б/н від 29.01.2016 року);

відповідача - не з'явився.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Фізична особа - підприємець Василевський В.Я. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДАКОВ" про стягнення грошових коштів у сумі 7169,55 доларів США, з яких пеня у розмірі 2708,90 доларів США, штраф у розмірі 4134,43 доларів США, 3% річних у розмірі 326,22 доларів США.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2016 року між сторонами укладено контракт № 1909/16 на постачання оздоблювальних будівельних матеріалів, рекламних матеріалів. Відповідно до умов контракту базис поставки товару згідно Інкотермс-2010 за загодою сторін був визначений FCA м. Харків (склад продавця). Перелік та вартість полстачаємих товарів був узгоджений на підставі додатку № 1 від 27.10.2016 року (Специфікації) та Інвойсу № 1 від 27.10.2016 року. Позивач здійснив поставку товару в асортименті згідно додатку № 1, Інвойсу № 1 від 27.10.2016 року, на користь відповідача на загальну суму 20 672, 15 доларів США, що підтверджується експортною вантажною митною декларацією № 807100000/2016/046004 від 17.11.2016 року, СMR № 000000180 від 17.11.2016 року. Оформлення експортної ВМД здійснено шляхом електронного декларування, відмітка митного органу - ПМК286/807 від 17.11.2016 року, ОНП 286/807 від 17.11.2016 року. Відповідно до умов контракту відповідач зобов'язаний був здійснити 100 % отлату партії товару протягом 75 календарних днів, а саме: не пізніше 31.01.2017 року. Проте відповідач належним чином не виконав зобов'язання, не здійснив оплату товару у визначений строк, у зв'язку з чим позивач просить стягнути пеню, штраф та 3 % річних. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 193, 218, 231, 232, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 546-625, 610, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20.11.2017 о 11:00 год. Водночас даною ухвалою суду, у зв'язку зі зверненням з дорученням про надання правової допомоги до Вищого Економічного суду м. Душанбе Республіки Таджикистан провадження у справі було зупинено до виконання доручення господарського суду Харківської області про надання правової допомоги Вищим Економічним судом м. Душанбе Республіки Таджикистан або повідомлення про обставини, що перешкоджають його виконанню. 11.10.2017 року до господарського суду Харківської області від Вищого Економічного суду м. Душанбе Республіки Таджикистан супровідним листом (вх. № 33326) надійшла ухвала про прийняття до виконання судового доручення від 07.09.2017 року, протокол судового засідання від 14.09.2017 року, ухвала про виконання судового доручення від 14.09.2017 року та розписка директора товариства з обмеженою відповідальністю «КАНДАКОВ» ОСОБА_3 про вручення докуметів. 20.11.2017 року, ухвалою господарського суду Харківської області, провадження у справі № 922/2715/17 поновлено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за контрактом, що підтверджується рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/836/17 від 25.09.2017 року, стягнути відповідача на користь позивача грошові коштів у сумі 7169,55 доларів США, з яких пеня у розмірі 2708,90 доларів США, штраф у розмірі 4134,43 доларів США, 3% річних у розмірі 326,22 доларів США.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвалу суду про порушення провадження у справі та копія позовної заяви з додатками була вручена відповідачу, про що свідчить ухвала про прийняття до виконання судового доручення від 07.09.2017 року, протокол судового засідання від 14.09.2017 року, ухвала про виконання судового доручення від 14.09.2017 року та розписка директора товариства з обмеженою відповідальністю «КАНДАКОВ» ОСОБА_3 про вручення докуметів.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до положень ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - під час розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, немає значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2017 року по справі № 922/836/17 позовні вимоги фізичної особи - підприємця Василевського В.Я. до товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДАКОВ" про стягнення заборгованості за контрактом № 1909/16 у розмірі 20 672,15 доларів США задоволено у повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили 09.10.2017 року.

При цьому рішеннями суду встановлено, що 19.09.2016 року між фізичною особою-підприємцем Василевським В.Я. та товариством з обмеженою відповідальністю "КАНДАКОВ" укладено контракт № 1909/16 на постачання оздоблювальних будівельних матеріалів, рекламних матеріалів. Позивач здійснив поставку товару в асортименті згідно додатку № 1, Інвойсу № 1 від 27.10.2016 року, на користь відповідача на загальну суму 20 672, 15 доларів США, що підтверджується експортною вантажною митною декларацією № 807100000/2016/046004 від 17.11.2016 року, СMR № 000000180 від 17.11.2016 року, однак відповідачем в порушення умов Контракту не сплачено вартість отриманого товару у встановлений строк.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що до теперішнього часу вищевказане рішення суду відповідачем не було виконано, у зв'язку із чим, він просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2708,90 доларів США, штраф у розмірі 4134,43 доларів США та 3% річних у розмірі 326,22 доларів США.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Приписами п. 1 статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 11.4 Контракту у разі порушення покупцем строків отлати товару, передбачених п. 5.1 Контракту, покупець сплачує пеню у розмірі 3% від несплаченої суми за кожен день прострочки отпати.

Згідно п. 11.5 Контракту за порушення строку сплати за товар, передбаченого п. 5.1 Контракту більше ніж 10 календарних днів, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20% від суми поставленої, проте не сплаченої партії товару.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України доводи позивача не спростовано, доказів в підтвердження оплати боргу та безпідставності позову до матеріалів справи не надано, а відтак останній має нести відповідальність, передбачену умовами договору та законодавством України.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у розмірі 20 % від суми поставлненої, але не сплаченої партії товару, пені за період нарахування з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року включно, на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 4134, 43 доларів США, пені в у розмірі 2708, 90 доларів США, є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 326, 22 доларів США за період з 01.02.2017 року по 11.08.2017 року включно, суд керується положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що відповідачем в порушення умов контракту № 1909/16 від 19.09.2016 року, у встановлений строк не сплачено вартість отриманого товару, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 7169,55 доларів США, з яких пеня у розмірі 2708,90 доларів США, штраф у розмірі 4134,43 доларів США, 3% річних у розмірі 326,22 доларів США є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 2763, 04 грн. покладає на відповідача. Через те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають стягненню з відповідача на користь державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", ст. ст. 5, 32, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 655, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85, 128 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кандаков" (735100, Республіка Таджикистан, Район Рудаки (район республиканского подчинения), сельсовет Сарикишти, село Ленина, ІНН 120037724, ЕИН НОМЕР_2, Банк: Beneficiary's ACC/NO: 1, Adress: Dushanbe, 21, Sherozi avenue, Tajikistan, S.W.I.F.T.: AGIBTJ22XXX, Account in Citibank : 36253384, Correspondent bank: Citibank N.Y., Adress: 399, Park Avenue, Ney York, 10043, USA, S.W.I.F.T.: CITIUS33XXX) на користь фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України (вул. Чернишевська, 11, м. Харків, Україна, МФО 322313, Код , S.W.I.F.T.: EXBSUAUX Банк кореспондент: Citibank N.A., New York, USA SWIFT/BIC: CITI US 33 Account: 36083522) грошові кошти у розмірі 7169,55 доларів США, в тому числі пеню у розмірі 2708,90 доларів США, штраф у розмірі 4134,43 доларів США, 3% річних у розмірі 326,22 доларів США.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кандаков" (735100, Республіка Таджикистан, Район Рудаки (район республиканского подчинения), сельсовет Сарикишти, село Ленина, ІНН 120037724, ЕИН НОМЕР_2, Банк: Beneficiary's ACC/NO: 1, Adress: Dushanbe, 21, Sherozi avenue, Tajikistan, S.W.I.F.T.: AGIBTJ22XXX, Account in Citibank : 36253384, Correspondent bank: Citibank N.Y., Adress: 399, Park Avenue, Ney York, 10043, USA, S.W.I.F.T.: CITIUS33XXX) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) суму судового збору у розмірі 2763, 04 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.11.2017 року.

Суддя Н.А. Новікова