ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" листопада 2017 р. Справа № 911/3274/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Втормаг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс»

про стягнення 446 706, 25 грн.

Суддя Лутак Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 446 706, 25 грн. за договором позики № 01 про безпроцентну фінансову допомогу на зворотній основі (позику) від 21.01.2016, з яких: 270 000, 00 грн. основного боргу, 50 289, 34 грн. пені, 50 000, 00 грн. штрафу, 13 695, 91 грн. 3 % річних та 62 721, 00 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо повернення отриманої суми позики.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Втормаг» подано до суду заяву вих. № 2 від 07.11.2017 (вх. № 164/17 від 07.11.2017) про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на майно відповідача загальною площею (кв.м.): 398, 4, а саме: будинок охорони літ. А 10, 7 кв.м., навіс літ. Б, ангар літ. В 339, 4 кв.м., гараж літ. Г, будівля для переробки сміття літ. Д 48, 3 кв.м., огорожа № 1, ворота з хвірткою, ваги № 3, бункер для переробки № 4, ескалатор для подачі сміття № 5, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, смт. Бородянка, провулок Польовий, буд. 9-А, та на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс»: 1) 260488484 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м. Києві, МФО 380805; 2) 1017 в КРД АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Київ, МФО 322904; 3) НОМЕР_1 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Київ, МФО 380805; 4) 1 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Київ, МФО 380805; 5) 4002 в Київська філія ПАТ «Південкомбанк», м. Київ, МФО 320876; 6) 6330 в Казначействі України, МФО 899998.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.11.2017.

У судовому засіданні 27.11.2017 розглядається заява позивача вих. № 2 від 07.11.2017 (вх. № 164/17 від 07.11.2017) про забезпечення позову.

Присутній у судовому засіданні 27.11.2017 представник позивача підтримав вищезазначену заяву та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 27.11.2017 не зявився.

Суд, розглянувши заяву позивача вих. № 2 від 07.11.2017 (вх. № 164/17 від 07.11.2017) про забезпечення позову та матеріали справи, вважає за необхідне зазначити таке.

Статтями 66, 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що позивач належно не обґрунтував, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову та не надав жодного доказу щодо цього, суд відмовляє у задоволенні заяви вих. № 2 від 07.11.2017 (вх. № 164/17 від 07.11.2017) про забезпечення позову.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви вих. № 2 від 07.11.2017 (вх. № 164/17 від 07.11.2017) про забезпечення позову.

2. Примірники даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Т.В. Лутак