ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа № 911/2139/17

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ

до 1) Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Обухівський район, смт. Козин

2) Приватне акціонерне товариство ТІЗ-ТОПАЗ, м. Київ

про визнання недійсним пунктів рішення, рішення, договору оренди, додаткової угоди та скасування їх державної реєстрації

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області 12.07.2017 р. надійшла позовна заява від 10.07.2017 р. № 05/1-1927вих17 (вх. № 2143/17, 12.07.2017 р.) Першого заступника прокурора Київської області до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (відповідач-1) та Приватного акціонерного товариства ТІЗ-ТОПАЗ (відповідач-2) про визнання недійсними пунктів 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8 рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 24.10.02 № 17/1, п. 4 рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 06.02.03 та рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 06.06.14 № 18; визнати недійсними договір оренди земельної ділянки від 30.10.02 з реєстраційним номером 4212, додаткової угоди від 08.02.07 і договір від 06.06.15 з реєстраційним номером 424 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 30.10.02 в частині оренди земельних ділянок площею 0,2754 га з кадастровим номером :03:006:0028, площею 0,2758 га з кадастровим номером :03:006:0027, площею 8,9547 га з кадастровим номером :03:013:0094, площею 1,0153 га з кадастровим номером :03:015:0008, площею 3,8066 га з кадастровим номером :03:015:0005, площею 3,4575 га з кадастровим номером :03:013:0096, площею 2,0291 га з кадастровим номером :03:015:0006, площею 7,0481 га з кадастровим номером :03:014:0013, площею 9,4097 га з кадастровим номером :03:014:0005, площею 0,8126 га з кадастровим номером :03:012:0006, площею 2,2711 га з кадастровим номером :03:012:0005, площею 4,1331 га з кадастровим номером :03:012:0004 та скасування їх державної реєстрації.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2017 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 02.08.2017 р.

02.08.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області прокуратурою Київської області подано письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 р. розгляд справи відкладено на 06.09.2017 р.

06.09.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ Тіз-Топаз подано відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2017 р. відмолено в залученні Громадської організації Національний екологічний центр України третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Розгляд справи відкладено на 20.09.2017р.

20.09.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області прокурор подав письмові пояснення на відзив та клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2017 р., у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача-1, розгляд справи відкладено на 05.10.2017 р. та повторно зобовязано відповідача-1 подати: оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) установчих документів на підставі яких діє відповідач (установчий договір, статут або положення); витяги з ЄДРПОУ станом на день порушення провадження у справі; відзиви на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень.

05.10.2017 р. через канцелярію суду прокуратурою подано відзив на пояснення відповідача-2.

В судове засідання уповноважені представники відповідачів не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином ухвалою суду від 20.09.2017 р.

Враховуючи те, що нез'явлення відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідачів, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні прокурора, суд

встановив:

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 17/1 від 24.10.2002 "Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в довгострокове користування (на умовах оренди)" вирішено затвердити розроблений проект відведення земельної ділянки; вилучити із користування АТЗТ "Топаз-Електронікс" земельну ділянку площею 44,56 га; надати Закритому акціонерному товариству "Тіз-Топаз" земельну ділянку площею 44,56 га в довгострокове користування без зміни цільового призначення, яка знаходиться у межах смт. Козин; земельна ділянка надається на умовах оренди терміном 49 років; встановити орендну плату за користування наданою земельною ділянкою в розмірі 2% від грошової вартості земельної ділянки за один м2 в рік (з врахуванням щорічної коефіцієнту інфляції); попередити правління ЗАТ "Тіз-Топаз", що використовувати надану земельну ділянку необхідно виключно за цільовим призначенням, не порушуючи вимог чинного законодавства; доручити селищному голові ОСОБА_1 заключити договір оренди земельної ділянки у відповідності до діючого законодавства; просити Обухівський районний відділ земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію.

30.10.2002 р. між виконкомом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та Закритим акціонерним товариством "Тіз-Топаз" укладено договір оренди, відповідно до умов якого:

- термін оренди: 49 років (підпункт б пункту 1.1 договору);

- об'єкт оренди: об'єктом оренди є земельна ділянка розміром 44,56 га, що знаходиться у власності орендодавця, в межах селища Козин, Обухівського району Київської області (підпункт д пункту 1.1 договору);

- орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної Ради від 24 жовтня 2002, № 17/1 надає, а орендар приймає в термінове, платне володіння і користування об'єкт оренди, необхідний орендарю для розміщення товариства індивідуальних забудовників та водно-спортивного комплексу, розміщений в селищі Козин, Обухівського району, Київської області, в розмірі 44,56 га, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що додається (пункт 2.1 договору);

- об'єкт оренди, прийнятий у володіння і користування орендарем відповідно до умов цього договору і використовується останнім під розміщення товариства індивідуальних забудовників та водно-спортивного комплексу в рамках чинного законодавства України (пункт 3.1 договору);

- термін оренди обчислюється з дати, зазначеної в Акті прийому-передачі об'єкта оренди, підписаного обома сторонами (додаток 1) і минає через 49 років, якщо він не буде перерваний раніше відповідно до положень цього договору (пункт 4.1 договору);

Договір оренди від 30.10.2002 р. посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 30.10.2002 р., зареєстровано в реєстрі за № 4212.

Рішенням Козинської селищної ради на засіданні четвертої сесії Козинської селищної ради ХХІУ від 06.02.2003 р. "Про затвердження рішень виконкому Козинської селищної ради та затвердження договорів оренди земельних ділянок" вирішено затвердити рішення виконкому Козинської селищної ради № 17/1 від 24.10.2002 р. про виділення ЗАТ "Тіз-Топаз" земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди та схвалити договір вищезгаданої земельної ділянки укладений 30.10.2002 р. (пункт 4 рішення).

08.02.2007 р. між Козинською селищною радою та ЗАТ "Тіз-Топаз" укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002 р., зареєстрованого в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за №180 від 30.10.2002 р., відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни в умови договору оренди, зокрема:

- виклали підпункт "д" пункту 1.1 в такій редакції: об'єкт оренди: об'єктом оренди є земельні ділянки загальною площею 44,497 га, що знаходиться у власності орендодавця, смт. Козин Обухівського району Київської області, на території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа";

- виклали п. 2.1 договору в такій редакції: орендодавець надає в оренду, а орендар приймає у довгострокове, платне володіння і користування земельні ділянки загальною площею 44,497 га, розташовані на території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа", Обухівського району Київської області, надані під забудову, в тому числі по ділянках: 0,275 га (кадастровий номер :03:006:0028), 0,276 га (кадастровий номер :03:006:0027), 8,955 га (кадастровий номер :03:013:0094), 1,015 га (кадастровий номер :03:015:0008), 3,807 га (кадастровий номер :03:015:0005), 3,458 га (кадастровий номер :03:013:0096), 2,029 га (кадастровий номер :03:015:0006), 1,007 га (кадастровий номер :03:014:0014), 7,048 га (кадастровий номер :03:014:0013), 9,410 га (кадастровий номер :03:014:0016), 0,813 га (кадастровий номер :03:012:0006), 2,271 га (кадастровий номер :03:012:0005), 4,133 га (кадастровий номер :03:012:0004).

Рішенням від 06.06.2014 р. № 18 п'ятдесятої сесії Козинської селищної ради VI скликання "Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки» розглянувши заяву генерального директора Приватного акціонерного товариства "Тіз-Топаз" ОСОБА_2 від 28.04.2014 р. щодо викладення договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002 р., що зареєстрований у Обухівському районному відділі земельних ресурсів від 30.10.2002 р. за № 180 в новій редакції в звязку із зміною розміру орендної плати та необхідністю приведення у відповідність до вимог діючого законодавства України орендних відносин, відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку земель», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» п. 34 ст. 26, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія Козинської селищної ради вирішила викласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 44,497 га, яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області на території ЖРК "Конча-Заспа" для розміщення товариства індивідуальних забудовників та водно-спортивного комплексу, що складається з наступних частин: 0,275 га з кадастровим номером :03:006:0028, 0,276 га з кадастровим номером :03:006:0027, 8,955 га з кадастровим номером :03:013:0094, 1,015 га з кадастровим номером :03:015:0008, 3,807 га з кадастровим номером :03:015:0005, 3,458 га з кадастровим номером :03:013:0096, 2,029 га з кадастровим номером :03:015:0006, 1,007 га з кадастровим номером :03:014:0014, 7,048 га з кадастровим номером :03:014:0013, 9,410 га з кадастровим номером :03:014:0016, 0,813 га з кадастровим номером :03:012:0006, 2,271 га з кадастровим номером :03:012:0005, 4,133 га з кадастровим номером :03:012:0004, укладений між Козинської селищною радою та Приватним акціонерним товариством "Тіз-Топаз" від 30.10.2002 р., що зареєстрований у Обухівському районному відділі земельних ресурсів від 30.10.2002 р. за № 180 в новій редакції; доручити селищному голові ОСОБА_3 укласти з Приватним акціонерним товариством "Тіз-Топаз" в нотаріальній формі додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002 р. про викладення договору оренди в новій редакції на умовах, визначених цим рішенням.

На підставі рішення Козинської селищної ради від 06.06.2014 р. № 18, сторони домовились внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між виконкомом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та Закритим акціонерним товариством "Тіз-Топаз", посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 30.10.2002 р., на підставі рішення Козинської селищної ради від 24.10.2002 р. № 17/1, затвердженого рішенням Козинської селищної ради від 06.02.2003 р. за № 24/39, у звязку з чим, 06.06.2015 р. між Козинською селищною радою Обухівського району Київської області та Приватним акціонерним товариством "Тіз-Топаз" укладеного договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002 р.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що за інформацією КДПГККГС «Київгеоінформатика» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.06.2017 р. № 01-01/374 із вище перелічених тринадцяти земельних ділянок дванадцять накладаються на 100-метрову прибережну захисну смугу р. Дніпро та 25-метрову прибережну захисну смугу малих озер та штучних водойм, зокрема з кадастровими номерами: :03:006:0028, :03:006:0027, :03:013:0094, :03:015:0008, :03:015:0005, :03:013:0096, :03:015:0006, :03:014:0013, :03:014:0016, :03:012:0006, :03:012:0005, :03:012:0004. Окрім наведеного, позивач зазначає, що приналежність спірної земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується листом ОСОБА_4 басейнового управління водних ресурсів від 09.09.2004 р. «Про погодження створення житлово-рекреаціного комплексу на масиві «Конча-Заспа» (запланований серед іншого і на спірній земельній ділянці ПАТ "Тіз-Топаз"), в якому зазначено, що територія майбутньої забудови знаходиться на заплавах р. Дніпро та її правих притоків ОСОБА_3, Козинки, Кончи і озера Заспа, прибережні смуги яких складають для р. Дніпро 100 м., для інших річок і озер 25 м.

Так, прокурор зазначає, що відповідно до ст. 88 Водного кодексу України та ст. 60 Земельного кодексу України передбачено, що розміри і межі прибережних захисних смуг встановлюються за окремими проектами землеустрою. Пунктами 1,4,5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з Мінприроди, Держводагентством і територіальними органами Держземагенства.

Як зазначено в позовній заяві, провівши аналіз наведених вище норм законодавства, прокурор дійшов висновку, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначаються нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу такої прибережної захисної смуги, її розмір і межі, встановлені законодавством. І лише у разі знаходження водного об'єкта у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга може установлюватись за відповідним проектом землеустрою з урахуванням конкретних умов, що склались, тобто таку смугу може бути зменшено або збільшено. Водночас, відсутність цього проекту та невизначення відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування на місцевості меж прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватись як відсутність такої прибережної захисної смуги загалом та можливість передавати до її встановлення у приватну власність ділянок, що входять до нормативно визначеної прибережної захисної смуги. Таким чином, при наданні в користування земельних ділянок навколо водних об'єктів, незалежно від того чи вони є природними або штучно створеними, необхідно забезпечувати дотримання положень щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 Водного кодексу України і ст. 60 Земельного кодексу України, та орієнтованих розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку, з урахуванням конкретної ситуації.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор зазначає, що відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.5 «Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи», затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 11.03.97 № 39, обєктами державної землевпорядної експертизи є передпроектні та проектні розробки, програми техніко-економічне обґрунтування (ТЕО), схеми, проекти, повязані з регулюванням земельних відносин, проведенням землеустрою, використанням і охороною земель. Це положення поширюється на органи земельних ресурсів та на замовників і розробників проектної документації. Державна землевпорядна експертиза проводиться з урахуванням вимог Земельного кодексу України, інших законодавчих і нормативних актів України, а також цього положення. Разом з тим, відсутня інформація про проведення обовязкової державної експертизи проектно-технічної документації під час надання спірної земельної ділянки в оренду.

Окрім наведеного, прокурор зазначає, що додаткова угода від 08.02.2007 р. до договору оренди від 30.10.2002 р. та рішення Козинської селищної ради від 06.06.2014 р. № 18 прийняті з порушенням вимог ст.ст. 24, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 124 Земельного кодексу України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», оскільки додаткова угода укладена без відповідної правової підстави відповідного рішення селищної ради про укладення такої угоди, в тому числі із затвердженням проекту землеустрою щодо відведення в оренду новостворених земельних ділянок загальною площею 44,497 га, що складаються із земельних ділянок: 0,275 га з кадастровим номером :03:006:0028, 0,276 га з кадастровим номером :03:006:0027, 8,955 га з кадастровим номером :03:013:0094, 1,015 га з кадастровим номером :03:015:0008, 3,807 га з кадастровим номером :03:015:0005, 3,458 га з кадастровим номером :03:013:0096, 2,029 га з кадастровим номером :03:015:0006, 1,007 га з кадастровим номером :03:014:0014, 7,048 га з кадастровим номером :03:014:0013, 9,410 га з кадастровим номером :03:014:0016, 0,813 га з кадастровим номером :03:012:0006, 2,271 га з кадастровим номером :03:012:0005, 4,133 га з кадастровим номером :03:012:0004. В свою чергу, рішення Козинської селищної ради від 06.06.2014 р. № 18 також прийнято без розробки, затвердження і проведення державної експертизи проектів землеустрою щодо відведення в оренду новостворених вищенаведених земельних ділянок. Крім того, прокурор вказує на те, що жодної проектної документації щодо відведення і визначення в натурі меж вищевказаних земельних ділянок в порядку ст.ст. 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 20, 25, 30, 50 Закону України «Про землеустрій», Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 р., ст. 9 Закону України «Про Державну експертизу землевпорядної документації» не розроблялось, органами державного контролю не погоджувалось, державна експертиза такої проектної документації не проводилась і рішенням Козинської селищної ради від 06.06.2014 р. № 18 не затверджувалась.

Відповідачем-2, в свою чергу, подано відзив на позов, в якому останній зазначає, що факт законності укладення спірного договору встановлено рішенням господарського суду Київської області від 30.11.2004 р. у справі № 254/7-04. Крім того, Генеральною прокуратурою було проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства, в тому числі щодо отримання ПрАТ "Тіз-Топаз" у користування земельних ділянок, за результатами якої порушення не встановлено. Крім того, на спростування доводів прокурори відповідач зазначає, що було проведено ряд заходів по підготовці проектно-технічної документації з відведення і визначення в натурі меж спірних земельних ділянок, погодження такої документації, проведення її державної експертизи. Щодо меж водоохоронної зони земельних ділянок, що передаються в оренду, відповідач зазначає, що в екологічних експертизах проектів, в листах Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області, листах ОСОБА_4 басейного управління водних ресурсів (ДБУВР), Державного комітету України по водному господарству тощо передбачено погодження оренди з урахуванням використання водоохоронної зони. Виходячи з вказаного, враховуючи, що станом на сьогодні розроблений та узгоджений Детальний план території (ДПТ) Житлово-рекреаційного комплексу (ЖРК) «Конча-Заспа» 2015 р., який пройшов узгодження і в Департаменті екології та природних ресурсів, і в Управлінні водних ресурсів, і в управлінні культури, посилаючись на норми законодавства України відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Здійснивши аналіз долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено наступне:

Як вбачається з протоколу зборів керівників підприємств-землекористувачів № 1 "Про надання повноважень щодо замовлення та розробки проектно-планувальної та проектно-кошторисної документації" від 01.03.2004 р. ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Затишне", ТОВ "Лотос", ТОВ "Дана", ЗАТ "ТІЗ-Топаз" визначили ЗАТ "ТІЗ-Топаз" та уповноважили це підприємство виступити замовником по підготовці та розробці проектно-планувальної, проектно-кошторисної документації, концепції Генерального плану житлово-рекреаційного комплексу на території земель Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, з урахуванням Концепції коригування Генерального плану смт. Козин.

Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (засідання девятнадцятої сесії Козинської селищної ради XXIV) від 30.03.2004 р. "Про надання дозволу ЗАТ "ТІЗ-Топаз" на виготовлення проектної документації" вирішено надати дозвіл ЗАТ "ТІЗ-Топаз" на виготовлення проектної документації для створення житлово-рекреаційного масиву.

Згідно з висновком від 17.05.2004 р. № 508, наданим Відділом містобудування і архітектури представнику замовника генерального плану директору ЗАТ "ТІЗ-Топаз" ОСОБА_5, провівши обстеження земельної ділянки на території якої намічено розробку концепції обєднаного генерального плану житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» Обухівський районний відділ містобудування і архітектури рекомендує вибрану ділянку площею 450 га для розробки концепції генерального плану житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа». Вибрана земельна ділянка розташована в північній частині адміністративної території Козинської селищної ради в межах смт. Козин. Земельна ділянка орієнтовної площею 450 га, з яких 250 га планується для розміщення житлового будівництва, а решта під інфраструктуру обслуговування. Рельєф вибраної ділянки рівний. Територія покрита травяною та деревно-чагарниковою рослинністю, вільна від забудови. Підїзд до ділянки здійснюватиметься із захисної дамби масиву Конча-Заспа Озерна. Після розробки відповідної технічної документації подати її на затвердження в установленому законом порядку.

Відповідно до висновку від 18.05.2004 р. № 763, наданому Київським обласним управлінням земельних ресурсів Обухівського районного відділу земельних ресурсів представнику замовника генерального плавну директору ЗАТ "ТІЗ-Топаз" ОСОБА_5, провівши обстеження земельної ділянки на території якої намічено розробку концепції обєднаного генерального плану житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» Обухівський районний відділ містобудування і архітектури рекомендує вибрану ділянку площею 450 га для розробки концепції генерального плану житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа». Вибрана земельна ділянка розташована в північній частині адміністративної території Козинської селищної ради в межах смт. Козин. Земельна ділянка орієнтовної площею 450 га, з яких 250 га планується для розміщення житлового будівництва, а решта під інфраструктуру обслуговування. Рельєф вибраної ділянки рівний. Територія покрита травяною та деревно-чагарниковою рослинністю, вільна від забудови. Підїзд до ділянки здійснюватиметься із захисної дамби масиву Конча-Заспа Озерна. Після розробки відповідної технічної документації подати її на затвердження в установленому законом порядку.

ОСОБА_4 басейнового управління водних ресурсів від 09.09.2004 р. «Про погодження створення житлово-рекреаційного комплексу на масиві «Конча-Заспа» управління вважає за можливе попередньо погодити створення житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» при умові: виконати і погодити з органами державної влади еколого-економічне обґрунтування щодо наслідків створення житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» відносно: статусу захисного масиву «Конча-Заспа»; зміни гідрологічного режиму та гідрогеологічних умов водних обєктів і їх екологічного стану; втрати масиву як такого, що має природну історичну і культурну цінність; пропуску повеней і паводків різної забезпеченості в умовах забудови; виконати реконструкцію захисних споруд масиву «Конча-Заспа» з метою захисту території від повеней 1%-ої забезпеченості та підтоплення; передбачати дольову участь в експлуатації захисних гідротехнічних споруд після їх реконструкції; врахувати технічні умови від 23.05.03 р. № АС/8-534 про проведення погодження на умовах оренди острова площею біля 25 га.; заключити договір про спільну діяльність по забезпеченню експлуатації комплексу захисних гідротехнічних споруд масиву «Конча-Заспа», з метою захисту території від затоплення і підтоплення; остаточне погодження генерального плану забудови масиву «Конча-Заспа» належить до компетенції Держводгоспу України.

Згідно з листом Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області № 0613/6237 від 04.09.2004 р., враховуючи позитивні висновки служб області Держуправління погоджується з планом виготовлення проектної документації для створення житлово-рекреаційного масиву в районі «Конча-Заспа».

Відповідно до протоколу № 193/04 засідання містобудівної ради управління містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації від 07.10.2004 р. підстави для розробки проекту: завдання на проектування від 10.09.2004 р. та рішення Козинської селищної ради від 30.03.2004 р. № 20, прийнято рішення погодити в частині планувального рішення та рекомендувати до розробки подальшої стадії проектування, розроблені проекти подати на розгляд управління у встановленому порядку; перед початком будівництва отримати дозвіл обласної інспекції Держархбудконтролю на право проведення будівельно-монтажних робіт.

В листі від 30.09.2005 р. № МБ/9-616, адресованому генеральному директору ЗАТ "ТІЗ-Топаз", Державний комітет України по водному господарству погодив «Концепцію обєднаного генерального плану житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» на землях Козинської селищної ради Обухівського району Київської області» з урахуванням доповнень до неї при умові: затвердження проекту «Реконструкції гідротехнічних споруд захисного масиву «Конча-Заспа», згідно з технічним завданням Держводгоспу; отримання екологічного висновку в органах Міністерства охорони навколишнього природного середовища.

В подальшому було замовлено та розроблено містобудівну документацію Детальний план території (ДПТ) Житлово-рекреаційного комплексу (ЖРК) «Конча-Заспа», що підтверджується наступним:

- завданням про розробку Детального плану території (ДПТ) житлово-рекреаційного комплексу (ЖРК) «Конча-Заспа» в смт. Козин Обухівського району Київської області, погодженого 19.09.2005 р. начальником управління містобудування та архітектури, головою Козинської селищної ради.

- експертним висновком до ДПТ ЖРК «Конча-Заспа» від 13.10.2005 р. про погодження проекту ДПТ ЖРК «Конча-Заспа», затвердженим директором інституту «Діпромісто».

- листом Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області від 09.11.2005 р. № 06-12/8107 «екологічна експертиза детального плану території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа».

- протоколом № 209/05-п від 17.11.2005 р. засідання містобудівної ради управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації.

- рішенням Виконавчого комітету Козинської селищної ради від 30.11.2005 р. № 142/1 «Про погодження проекту Детального плану території ЖРК «Конча-Заспа» на території земель Козинської селищної ради».

- випискою з протоколу громадських слухань смт. Козин від 25.12.2005 р. з питання погодження проекту Детального плану території ЖРК «Конча-Заспа» на території земель Козинської селищної ради.

- рішенням Козинської селищної ради від 25.12.2005 р. № 7 «Про погодження проекту детального плану території ЖРК «Конча-Заспа».

- детальним планом території Житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» на землях Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

На підставі вищенаведеного та враховуючи рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (засідання тридцять восьмої сесії Козинської селищної ради XXIV) від 25.12.2005 р. № 8 "Про надання дозволу на розробку проекту впорядкування території ЖРК "Конча-Заспа", яким сесія Козинської селищної ради надала дозвіл ЗАТ "ТІЗ-Топаз" на розробку проекту впорядкування території ЖРК "Конча-Заспа"; розроблений проект подати на затвердження Козиської селищної ради, було розроблено проект землеустрою щодо впорядкування території ЖРК «Конча-Заспа», вказаний проект було погоджено, що підтверджується наступним:

Протоколом погодження проекту землеустрою щодо впровадження території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області землевласниками та землекористувачами та з Генеральним замовником проекту від 23.01.2006 р., який складений, підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками ЗАТ "ТІЗ-Топаз", ТОВ "Затишне", ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Лотос", ТОВ "Дана", погоджено проектну організацію території на загальній площі 305,132 га, в тому числі під житлову забудову 192,308 га, а також зміни по землевласниках і землекористувачах згідно додатку 1 і визначених обмеженнях прав та земельних сертифікатів згідно додатків 2, 3.

Згідно з протоколом засідання науково-технічної ради № 2 від 03.02.2006 р. Київським обласним головним правлінням земельних ресурсів схвалено проектні рішення щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» смт. Козин Обухівського району Київської області; рекомендувати експериментальний проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» смт. Козин Обухівського району Київської області на погодження та затвердження відповідно до технічного завдання.

Відповідно до висновку, наданого відділом містобудування і архітектури Обухівської районної державної адміністрації про погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області № 246 від 08.02.2006 р., розглянувши проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухвського району Київської області загальною площею 304,658 га, в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, районний відділ містобудування і архітектури погоджує проектні рішення з розподілу земель по цільовому та функціональному призначенню згідно додатку 1 та встановлення обмежень і обтяжень прав у використанні земель згідно додатків 2 і 3.

Крім того, висновком, наданим Обухівським районним відділом земельних ресурсів Київське обласне управління земельних ресурсів Деркомзем України від 10.02.2006 р. № 7213/д, розглянувши проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області загальною площею 304,658 га, в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, районний відділ земельних ресурсів погодив проектні рішення з розподілу земель по цільовому призначенню та функціональному призначенню згідно додатку 1 та встановлення обмежень і обтяжень прав у використанні земель згідно додатків 2 і 3.

Згідно з листом Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 15.02.2006 р. № 06-13/923 "Про погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району" в якому зазначено, що враховуючи позитивні висновки компетентних служб, Держуправління погодило проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району загальною площею 304,658 га, в тому числі під житловою та громадською забудовою 217,98 га, при дотриманні природоохоронного законодавства.

Відповідно до висновку державної експертизи, наданого Київським обласним головним управлінням земельних ресурсів Держкомзему України від 22.02.2006 р. № 16-1, об'єктом якої був проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу "Конча-Заспа" смт. Козин Обухівського району Київської області, представлена на державну експертизу технічна документація відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам і оцінюється позитивно при умові виконання зауважень, вказаних в п. 3 висновку.

Згідно з рішенням засідання сорок пятої сесії Козинської селищної ради IV від 21.07.2006 р. № 148 «Про погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» смт. Козин Обухівського району Київської області», розглянувши заяву генерального директора ЗАТ "ТІЗ-Топаз" ОСОБА_6 з проханням погодити проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» в межах Козинської селищною ради Обухівського району Київської області й додані до заяви: протокол № 2 від 03.02.2006 р. засідання науково-технічної ради Київського обласного головного управління земельних ресурсів; висновок № 7213/д від 10.02.2006 р. Обухівського районного відділу земельних ресурсів; висновок № 246 від 08.02.2006 р. відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації; висновок № 06-13/923 від 15.02.2006 р. Державного управління екології та природних ресурсів Київської області; висновок державної експертизи № 16-1 від 22.02.2006 р. Держкомзему України Київського обласного головного управління земельних ресурсів; графічні матеріали, вирішено: погодити проект землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» площею 304,658 га згідно додатку 1, в тому числі проект водоохоронних зон, обмежень та обтяжень прав у використанні земель згідно додатків 2 і 3.

До матеріалів справи долучено детальний план території житлової забудови північної частини смт. Козин Обухівського району Київської області.

Окрім наведеного, матеріали справи містять рішення засідання тридцятої сесії Козинської селищної ради VII скликання від 29.06.2016 р. № 5 «Про затвердження «Детального плану території житлової забудови північної частини смт. Козин Обухівського району Київської області».

В 2006-2007 територію впорядковано до назви Житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа», внесено зміни в договори оренди земельних ділянок, визначені кадастрові номери, внаслідок чого були змінені площі орендованих земельних ділянок. Частина ділянок була повернута Козинській селищній раді, інша частина була отримана від Козинської селищної ради. У звязку з чим, було укладено додаткову угоду від 08.02.2007 р., яка оскаржується у даній справі з підстав відсутності відповідного рішення ради та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.

Крім того, згідно з матеріалами справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 23.05.2006 р. № 21/04-03/06, виданий ЗАТ "ТІЗ-Топаз" на виконання забудови мікрорайонів 1, 2, 7, 14 житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа», смт. Козин, Обухівського району (будівництво індивідуальних житлових будинків за розробленими проектами та інженерно-транспортної інфраструктури), відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої № 209/05-п від 17.11.2005 р. (протокол управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської ОДА).

Згідно з долученими до матеріалів справи документами, заступником Головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища надано дозвіл від 20.09.2007 р. № 10 на відновлення гідронамивних і днопоглиблювальних робіт, розчищення мілководної частини акваторії річки Дніпро (Канівське водосховище), робіт з інженерної підготовки територій для будівництва житлово-рекреаційних комплексів ПП «Етос», ТОВ «Лотос», ТОВ «Лісове», ТОВ «Холдингова компанія «Системні інвестиції», ТОВ «Дана», ТОВ «Затишне», ТОВ «Альфа-Плюс», ТОВ «Ок-Інвест», ТОВ «Конча-Заспа», ТОВ «Чотири сезони», ТОВ «ТІЗ Озерне», ТОВ «Будінвестгруп» та спортивно-оздоровчого комплексу на 23-му км Столичного шосе (Конча-Заспа) на землях Обухівського району Київської області та Голосіївського району м. Києві.

Щодо тверджень прокурора про недотримання меж водоохоронної зони земельних ділянок, що передаються в оренду, встановлено, що в кожній переліченій вище екологічній експертизі проектів, в кожному даному листі Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області, листах ОСОБА_4 басейного управління водних ресурсів (ДБУВР), Державного комітету України по водному господарству тощо передбачено погодження оренди з урахуванням використання водоохоронної зони.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

У відповідності до п. 10 "Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них " затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 р. № 486 на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови. За таких обставин, законодавство не містило і не містить заборони передавати в оренду землі прибережних захисних смуг, у звязку з чим накладення орендованих земельних ділянок на прибережні захисні смуги не є підставою для визнання недійсними оспорюваних рішень, договору оренди та додаткової угоди. При цьому, відповідно до пункту г) частини першої ст. 61 ЗК України, у прибережних захисних смугах забороняється будівництво будь-яких споруд.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, такі обмеження як заборона на будівництво на прибережних захисних смугах були враховані під час погодження проекту землеустрою щодо впорядкування території житлово-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа».

Крім того, в додаткових поясненнях, поданих до суду 05.10.2017 р. прокурор зазначає, що відповідно до приписів статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, який згідно інформації ДП «УНДПІЦБ «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 23.02.20017 р. № 140, на цей час в смт. Козин Обухівського району Київської області ще не розроблено. Виходячи з вказаного, прокурор зазначає, що зважаючи на відсутність інформації про встановлення і затвердження меж смт. Козин і затвердження генерального плану цього селища, самим фактом прийняття оспорюваних рішень протиправно передано в користування спірні землі водного фонду (мають цей статус в силу закону), оскільки жодною затвердженою в установленому законом порядку проектною документацією статус цих земель на землі житлової та громадської забудови не змінювався.

До вказаних пояснень долучено лист ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 23.02.2017 р. № 140, згідно з інформацією наявною в ньому: ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» розроблення генерального плану смт. Козин в даний час призупинено до погодження замовником Козинською селищною радою проектної межі населеного пункту із суміжними населеними пунктами, а відповідно нового генерального плану розробленого в повному обсязі немає. Разом з тим, в зазначеному листі вказано, що в 2014 р. підприємством для замовника Козинської селищної ради було розроблено детальний план території північної частини території смт. Козин Обухівського району Київської області.

Відповідно до приписів статті 39 ЗК України, на які посилається прокурор, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 173 ЗК України (в редакції на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою) визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викупу) відповідно до цього Кодексу.

За положеннями частини другої статті 174 ЗК України, в редакції яка діяла на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку документації на виділення земельної ділянки, рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад.

За змістом пункту 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до повноважень районних рад входило і входить прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою району в межах і в порядку, визначених законом.

До прийняття ЗК України 2001 року положеннями Земельного кодексу Української РСР 1970 року також встановлювалось, що землі сільських населених пунктів, віднесених до перспективних для подальшого розвитку, відмежовуються від інших земель шляхом встановлення межі населених пунктів відповідно до проектів їх планування і забудови, які затверджуються виконавчими комітетами обласних Рад народних депутатів.

Землі сільських населених пунктів, не віднесених до перспективних, відмежовуються від інших земель у порядку внутрішньогосподарського землеустрою.

Отже, межі населеного пункту повинні встановлюватися та/або змінюватись рішенням відповідного компетентного органу або на підставі інших правових документів, виготовлених та/або прийнятих компетентними органами відповідно до законодавства, що діяло на час утворення населеного пункту та/або зміни його меж.

Крім того, статтею 46 Закону України "Про землеустрій" (в редакції на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку документації) передбачено, що для встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень розробляються проекти землеустрою щодо встановлення і з міни меж відповідних адміністративно-територіальних утворень. Порядок розробки проектів землеустрою щодо встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень установлюється законодавством України.

Згідно зі статтею 176 ЗК України межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України.

Форма та порядок видачі державного акта України на межі адміністративно-територіального утворення встановлюються Верховною Радою України.

Проте чинними на сьогодні нормативно-правовими актами не затверджено форми та порядку видачі державних актів України на межі адміністративно-територіальних утворень.

У свою чергу, відповідно до статті 55 Закону України "Про землеустрій" установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 21 Закону України від 16 листопада 1992 року N 2780-XII "Про основи містобудування" (у редакції, яка була чинною на час прийняття селищною радою рішення) визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації та планів земельно-господарського устрою.

Згідно із частиною другою статті 12 Закону України від 20 квітня 2000 року N 1699-III "Про планування і забудову територій" (який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, зокрема, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Відповідно до пункту 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України (який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) у межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку що сільська, селищна, міська рада має повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які віднесено до земель комунальної власності та у межах населеного пункту (села, селища, міста)

Межі населеного пункту встановлюються, змінюються відповідними компетентними органами у відповідності до положень земельного законодавства та законодавства про містобудівну діяльність, яке діяло на час утворення населеного пункту або зміни його меж.

Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натурі (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункті не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/або зміни меж.

Зазначеної позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 27.09.2017 р. № 391/1055/14-ц|6-2686цс16.

Враховуючи вищевикладене, вказані твердження, що є, на думку прокурора, підставою для визнання недійними рішень органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок юридичній особі є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21 травня 2014 року в справі № 6-16цс14 «Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно їх повноважень. За системним аналізом законодавства на час виникнення правовідносин, відповідно до положень ст. 88 ВК України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 (далі Постанова № 486), Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року (далі Наказ № 434) розмір та межі прибережних захисних смуг встановлювались за проектами, землеустрою (термін та зміст за ст. 50-54 Закону України «Про землеустрій»), а населених пунктів - відповідно до існуючих на час встановлення конкретних умов забудови. При наданні у користування земельних ділянок навколо зазначених та інших водних обєктів, мали враховуватися ці положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а у разі відсутності землевпорядної документації (документації з землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних обєктів, збереження водних обєктів мало бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови № 486 з урахуванням конкретної ситуації.».

Крім того, щодо водних обєктів Водний кодекс України відносить - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, а також водоносний горизонт).

Таким чином, на поточну дату та станом на 31.12.2002 р. до водних обєктів не відноситься болото (надмірно зволожена земельна ділянка із застояним водним режимом і специфічним рослинним покривом), а також технологічна водойма (штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв).

Частина друга ст. 88 Водного кодексу України передбачає встановлення прибережної захисної смуги лише навколо водойм. Встановлення прибережної захисної смуги навколо болота законодавством не передбачено. Наявність прибережної захисної смуги навколо дренажного каналу не передбачено через визначення законодавством іншої охоронної зони - смуги відведення, відповідно до вимог ст. 63 Земельного кодексу України, ст. 91 Водного кодексу України.

При цьому, частина четверта ст. 88 Водного кодексу України встановлює, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися. А частина третя статті 60 Земельного кодексу України передбачає, що розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту. (ОСОБА_6 змінами, внесеними згідно із Законом України від 02.12.2010 р. № 2740-УІ). Тобто дана норма діє у земельних правовідносинах з 2010 року, і не може поширюватись на земельні відносини, які склалися станом на 2002 рік.

Пунктом 2.9 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434 «Про затвердження Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок», передбачалось, що «У разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації», що також не може поширюватись на земельні відносини, які склалися станом на 2002 рік.

Тим більше, що частина четверта ст. 59 Земельного кодексу України, як вже зазначалось, надає право надавати громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Таким чином, водне плесо та острови можуть надаватися для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо; а прибережні захисні смуги не містять вимог щодо їх цільового призначення.

За таких обставин, під час користування земельною ділянкою головним є непорушність режиму прибережної захисної смуги (ч. 3 ст. 61 ЗК України).

Таким чином, вищенаведеним підтверджується, що, станом на сьогодні, розроблений та узгоджений Детальний план території (ДПТ) Житлово-рекреаційного комплексу (ЖРК) «Конча-Заспа» 2015 р., який пройшов узгодження і в Департаменті екології та природних ресурсів, і в Управлінні водних ресурсів, і в Управлінні культури, доказами чого є:

- лист Департаменту екології та природних ресурсів № 06.2-08.3/5191 від 25.12.2015 р. «Про погодження матеріалів містобудівної документації «Детальний план території житлової забудови північної частини селища Козин Обухівського району Київської області»;

- лист Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області № 01-12/1175 від 25.11.2015 р. «Про розгляд Детального плану території житлової забудови північної частини селища Обухівського району Київської області»;

- лист Управління культури, національностей та релігій № 647/01-17 від 18.04.2016 р.;

- рішення засідання тридцятої сесії Козинської селищної ради VII скликання від 29.06.2016 р. № 5 «Про затвердження «Детального плану території житлової забудови північної частини смт. Козин Обухівського району Київської області»;

- детальний план території житлової забудови північної частини смт. Козин Обухівського району Київської області.

З огляду на все наведене вище, твердження прокурора про те, що земельні ділянки загальною площею 44,497 га, що складаються із земельних ділянок: 0,275 га з кадастровим номером :03:006:0028, 0,276 га з кадастровим номером :03:006:0027, 8,955 га з кадастровим номером :03:013:0094, 1,015 га з кадастровим номером :03:015:0008, 3,807 га з кадастровим номером :03:015:0005, 3,458 га з кадастровим номером :03:013:0096, 2,029 га з кадастровим номером :03:015:0006, 1,007 га з кадастровим номером :03:014:0014, 7,048 га з кадастровим номером :03:014:0013, 9,410 га з кадастровим номером :03:014:0016, 0,813 га з кадастровим номером :03:012:0006, 2,271 га з кадастровим номером :03:012:0005, 4,133 га з кадастровим номером :03:012:0004 надано ЗАТ «Тіз-Топаз» в користування на підставі оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, договору оренди та додаткової угоди до нього в порушення норм законодавства, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, як вбачається з листа Генеральної прокуратури України адресованого народному депутату України ОСОБА_7 від 04.09.2006 №07/2/2-15773-06 на №069-вих від 30.08.06 звернення народного депутата щодо додержання земельного законодавства компаніями-учасниками холдингу First Ukrainian Development Limited розглянуто. За результатами проведеної Генеральною прокуратурою України перевірки щодо отримання ЗАТ "Тіз-Топаз", ТОВ "Дана", ТОВ "Лотос", ТОВ "Затишне", ТОВ "Альфа-Плюс", ТОВ "ОК-Інвест", ТОВ "Конча-Заспа", ТОВ "Чотири сезони", ГО "ОГ "Лісове", ТОВ "Лісове", ГО "ТІЗ Озерне", тов "ТІЗ Озерне" та ТОВ "Будінвестгруп" у користування та у власність земельних ділянок, погодження державними органами їх відведення, надання дозволів на здійснення будівельних робіт порушень не встановлено.

Більше того, суд зазначає, що Генеральною прокуратурою у 2007 проводилась виїмка в Управлінні земельних ресурсів Обухівського району технічну документацію по складанню проекту відведення земельної ділянки ЗАТ "Тіз-Топаз" під розміщення товариства індивідуальних забудовників та водно-спортивного комплексу в межах смт Козин, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області загальною площею 44,56 га., б/н 2002 р. на 66 аркушах; технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін в правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що знаходяться в оренді ЗАТ «ТІЗ-Топаз» на території житлового-рекреаційного комплексу «Конча-Заспа» смт. Козин Обухівського району Київської області, загальною площею 44,497 га., № 16-1293 18.09.2006 р. на 175 аркушах, що підтверджується протоколом виїмки від 03.10.2007 р. Разом з тим, станом на сьогодні докази виявлення порушення чинного законодавства прокуратурою суду не надано.

Окрім наведеного, матеріали справи містять належним чином завірену копію рішення господарського суду Київської області від 30.11.2004 р. у справі № 254/7-04 за позовом прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Обухівського районного відділу земельних ресурсів до Козинської селищної ради та Закритого акціонерного товариства «Тіз-Топаз» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002 р., яким в задоволенні позову відмовлено. Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення під час розгляду даного спору судом встановлено, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки, укладений між виконкомом Козинської Селищної ради та ЗАТ «Тіз-Топаз», схвалений рішенням Козинської селищної ради від 06.02.2003 р. № 2439 був укладений відповідно до чинного законодавства України, а посилання прокурора та позивача на укладення його не уповноваженим на те органом є безпідставними.

Вказане рішення залишено без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.02.2005 р. та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2005 р., а ухвалою Верховного суду України від 19.09.2005 р. відмовлено в порушення касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 23.06.2005 р. у справі № 254/7-04.

За приписом ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою "Совтрансавто-Холдинг" проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Разом з тим, матеріали справи містять заяву відповідача-2 про застосування строків позовної давності, крім того, прокурором, в свою чергу, подано клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України).

Пунктом 2.1 вказаної вище постанови передбачено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі як строк, у межах якого він може звернутися до суду.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор (пункт 4.1 постанови).

З огляду на встановлення судом того, що право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, а тому підстав для дослідження пропуску прокуратурою строку позовної давності та поважності причин такого пропуску є недоцільним.

Відповідно до частини першої ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на прокуратуру Київської області.

Керуючись статтями 1, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 30.11.2017 року.

Суддя А.В. Лопатін