ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Справа № 911/3183/17

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «АТП «Атлант», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська Птахофабрика», с. Садове Баришівського району Київської області

про стягнення заборгованості

За участю представників:

від позивача:ОСОБА_1 (довіреність б/н від 15.09.2016);

від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 Приватне акціонерне товариство «АТП «Атлант» (далі позивач, ПрАТ «АТП «Атлант») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська Птахофабрика» (далі відповідач, ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика») про стягнення 61 933,28грн, з яких: 56 981,56грн основний борг, 3 874,75грн втрати від інфляції, 1 076,95грн 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 600,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовує ст. 193, 198, 216 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на порушення відповідачем зобовязання щодо оплати за надані позивачем послуги з ремонту автомобіля.

27.10.2017 ухвалою суду порушено провадження у справі та у порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК Україна) зобов'язано сторін надати суду докази, необхідні для вирішення спору.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався. Черговий розгляд справи призначений на 27.11.2017.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Так, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлено суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»). За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 21, 37-39).

Процесуальним правом, передбаченим ст. 59 ГПК України, відповідач не скористався та відзиву на позов не надав.

До того ж, явка обов'язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи, що явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача на підставі ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

13.01.2017 між ПрАТ «АТП Атлант» та ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» підписано без зауважень уповноваженими сторонами акти виконаних робіт від 13.01.2017 (а.с.10-12, 41-43), із змісту яких вбачається, що позивач виконав послуги по ремонту автомобіля НОМЕР_1, який належить відповідачу, на загальну суму 96 981,56грн.

Пунктом 8 зворотної частини вказаного акту передбачено, зокрема, що остаточна оплата за виконані роботи, придбані/встановлені запчастини і використані матеріали відповідно до «акта виконаних робіт», проводиться протягом 2 днів з моменту повідомлення клієнта про закінчення робіт.

Крім того, на відповідному акті міститься штамп ПрАТ «АТП Атлант» про те, що ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» надано відстрочку оплати наданих послуг, проте, документів які б підтверджували на який саме строк позивач надав відстрочку суду останнім надано не було.

Оскільки відповідачем не було проведено оплати за вказані послуги протягом 2 днів, позивач направив до ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» претензію №87 від 21.03.2017 (а.с.29-30), у якій просив погасити заборгованість у розмірі 96 581,56грн протягом 5 банківських днів. У відповідь на зазначену претензію, відповідач частково оплатив надані послуги, що підтверджується платіжними дорученням №66 від 22.03.2017 та №88 від 23.03.2017 на загальну суму 40 000,00грн (а.с. 27-28).

Однак, подальше виконання своїх зобовязань відповідач припинив, у звязку чим у ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» виникла непогашена заборгованість перед ПрАТ «АТП «Атлант» у розмірі 56 981,56грн (96 981,56 40 000,00 = 56 981,56).

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив відповідачу претензію №198 від 15.06.2017 (а.с. 14), у якій просив здійснити оплату заборгованості у розмірі 56 981,56грн протягом 5 банківських днів. У відповіді на вказану претензію (а.с. 16) ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» просило продовжити графік погашення заборгованості та зобовязалось здійснити оплату до 31.08.2017. Проте, відповідної оплати здійснено не було та доказів протилежно суду ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» не надано.

Як вбачається із фактичних обставин справи, відповідач у добровільному порядку зазначену заборгованість не оплатив, зазначене і стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Підсумовуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 208 ЦК України для правочинів між юридичними особами встановлена письмова форма.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ч.1 ст.207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що підписавши акти виконаних робіт ПрАТ «АТП «Атлант» як виконавець, з однієї сторони, та ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» як замовник з іншої сторони, фактично уклали договір надання послуг у спрощений спосіб.

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов'язання, що підтверджується підписаними без зауважень сторонами відповідними актами виконаних робіт від 13.01.2017 (а.с.10-12, 41-43).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов'язань міститься у ст. 193 ГК України.

Як зазначалось вище та як стверджує позивач, ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» у відповідності до п. 8 зворотної частини акту виконаних робіт повинно було сплатити заборгованість у розмір 96 981,56грн протягом 2 днів, проте, як встановлено судом позивачем було надано відповідачу відстрочку на оплату послуг на невизначений термін. Таким чином, посилання позивача на те, що відповідач повинен оплатити заборгованість протягом 2 днів суд вважає помилковим.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалось вище, 21.03.2017 позивачем було предявлено претензію до відповідача про сплату заборгованості у розмірі 96 981,56грн. Оскільки, відповідачем було здійснено часткову оплату наданих ПрАТ «АТП «Атлант» послуг 22.03.2017 та 23.03.2017 на загальну суму 40 000,00грн, то фактично останній визнав наявну у нього заборгованість, а тому є таким, що прострочив зобовязання. За таких обставин та з урахуванням ст. 530 ЦК України, днем виникнення прострочення зобовязання, є 23.03.2017.

Як встановлено судом, відповідач лише частково виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 27-28). Доказів протилежно відповідачем, до прийняття рішення у справі, суду надано не було. З огляду на те, що своєчасна оплата наданих послуг є одним з основних обов'язків відповідача, належне виконання якого вимагається законом та договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 56 981,56 грн.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1076,95грн та інфляційні втрати у розмірі 3 874,75грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.5), суд вважає його помилковим, оскільки останнім невірно визначено період прострочення зобовязання.

1) Правильним є наступний розрахунок 3% річних:

56 981,56 (основна сума заборгованості)*3%(проценти річних):100:365*166(кількість днів прострочення)=777,44.

2) Правильним є наступний розрахунок інфляційних втрат:

56 981,56(сума заборгованості) * 1,059(сукупний індекс інфляції за вказаний період) -56 984,56=3 361,91грн.

Ураховуючи викладене, загальна сума 3% річних, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 777,44грн та сума інфляційних втрат 3 361,91грн за період нарахування з 23.03.2017 по 04.09.2017.

На підставі ст. 49 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська Птахофабрика» (07534, Київська обл., Баришівський район, с.Садове, ідентифікаційний код 30698067) на користь Приватного акціонерного товариства «АТП «Атлант» (03026, м.Київ, вул. Пирогівський шлях, 167-А, ідентифікаційний код 01004557) 56 981,56грн (пятдесят шість тисяч девятсот вісімдесят одна грн. 56 коп) заборгованості, 777,44грн (сімсот сімдесят сім грн. 44 коп) 3% річних, 3 361,91грн (три тисячі триста шістдесят одна грн. 91 коп) інфляційних втрат, 1 579,01 (одна тисяча пятсот сімдесят девять грн., 01 коп) судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.11.2017.