УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.11.2017Справа № 910/20178/17
Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргамак"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Дим Компани"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 27.10.2017 № 30-10/11424 до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргамак"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Дим Компани" про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно з пунктом 2 частини 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. поштова адреса містить: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс (п. 42).

Фактично у позовній заяві не вказано повної поштової адреси місцезнаходження відповідача 1.

Так, в якості поштової адреси місцезнаходження відповідача у позовній заяві визначено: 02088, м. Київ, вул. Вишняківська, будинок 13, тоді як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повною поштовою адресою місцезнаходження відповідача є наступна адреса: 02140, м. Київ, вул. Вишняківська, будинок 13, офіс 1.

Наведене свідчить про недодержання позивачем вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовних матеріалів долучено фіскальні чеки від 15.11.2017 та описи вкладення в цінний лист від 15.11.2017, та списки згрупованих відправлень на підтвердження факту направлення відповідачам копії позовної заяви з додатками. В описах вкладення зазначено про направлення відповідача копії позовної заяви з додатками на 20 аркушах. Натомість позовні матеріали, згідно переліку додатків зазначеного наприкінці тексту позовної заяви, подані до суду складаються з 18 аркушів, без врахування доказів направлення копії позовної заяви відповідачам. Отже позивач направив відповідачам інші позовні матеріали, ніж ті, що подані до суду. Законом чітко встановлено обов'язок позивача направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами, без будь-яких винятків.

Позивач не надав доказів направлення відповідачам копії позовної заяви з додатками, поданої до Господарського суду м. Києва.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Аргамак" та ТОВ "Рент Дим Компани", за яким було придбано нежитлову будівлю загальною площею 381,30 кв м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул Сагайдачного Петра, 25, літера Д, недійсним.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд зазначає, що предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Таким чином, позивач повинен обґрунтувати позовні вимоги не лише шляхом зазначення підстав позову (обставин, на яких він ґрунтується, суті порушеного права), а й шляхом зазначення чітких вимог, з якими він звертається до суду, тобто, по суті, чітко вказати спосіб захисту, шляхом застосування якого позивач просить суд здійснити захист порушених прав позивача.

З огляду на викладені позивачем у позовній заяві обставини, позивач повинен чітко сформулювати предмет позову, зазначивши, який саме договір - дата та номер, позивач просить суд визнати недійсним.

Водночас, у прохальній частині позовної заяви (п.2) відсутня чітко викладена вимога до суду (предмет позову) в частині чіткої ідентифікації договору (не зазначено дату укладення договору та його номер), який позивач просить визнати недійсним.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.В. Усатенко