ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24.11.2017 Справа № 907/1243/15

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши матеріали cкарги № 367 від 02.10.2017 державного підприємства Овруцьке лісове господарство на бездіяльність Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо виконання наказу від 09.02.2016 року по справі № 907/1243/15

За позовом державного підприємства "Овруцьке лісове господарство", с. Дубовий Гай Овруцького району Житомирської області

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Хоусе", с. Нижня Апша Тячіського району Закарпатської області

про стягнення заборгованості 15590,49 грн.

за участі :

від скаржника(стягувача) не зявився;

від відділу ДВС не зявився;

від боржника не зявився;

Скаржник - державне підприємство "Овруцьке лісове господарство" звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо виконання наказу від 09.02.2016 року. Посилається на те, що державним виконавцем не надіслано йому, як стягувачу, жодної постанови про вчинення виконавчих дій по виконанню означеного наказу, не вжито вичерпних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання наказу господарського суду, що привело до спричинення йому значних збитків. Повідомив, що двічі звертався до державного виконавця з заявою про надання інформації стосовно ходу виконання рішення суду та вжитих виконавчих дій, однак, відповідь ним була отримана лише раз (лист від 23.06.2016 року №03-14/7658), після чого жодних відомостей про хід виконання наказу суду від органу ДВС стягувачу не надходило.

Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області письмових пояснень з приводу поданої скарги суду не надіслало, в судове засідання на виклик суду двічі не зявилося. Така поведінка органу державної виконавчої служби перешкодила суду з'ясувати обставини виконання рішення суду від 28.01.16 року у справі №907/1243/15 державним виконавцем у виконавчому провадженні та надати їм правової оцінки.

Зважаючи на неявку відділу ДВС та ненадання ним витребуваних судом документів, скаргу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.01.16 року присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Хоусе" (90571, Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Миру, 11, код 36390052) на користь державного підприємства "Овруцьке лісове господарство" (11102, Житомирська область, Овруцький район, с. Дубовий Гай, код 00991887) суму в розмірі 15590,49 грн. ( п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто грн. 49 коп.( в т. ч. 8065,48грн. - основний борг, 5105,37 грн. - інфляційні, 2419,64 грн. - штраф), а також суму 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.) витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення суду 09 лютого 2016 року господарським судом Закарпатської області видано відповідний наказ.

З поданого скаржником листа начальника Тячівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 23.06.2016 року №03-14/7658 судом встановлено, що 18.03.2016 року органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню означеного наказу суду, постановою від 21.03.2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, згодом, накладено арешт на рахунок боржника, а 22.06.2016 року направлено запити стосовно встановлення наявності зареєстрованого за боржником майна на праві власності. При цьому, виконавець повідомив, що відомості по вказаному виконавчому провадженню внесено до Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень за №50437044.

За твердженням скаржника, з часу надходження згаданого листа інших відомостей про виконання наказу від 09.02.2016 року на адресу стягувача скаржника не надходило.

Посилаючись на те, що жодної постанови про вчинення виконавчих дій від органу ДВС на виконання рішення суду по вказаній справі позивачу не надходило, виконавцем не вжито вичерпних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання наказу господарського суду, внаслідок чого рішення суду залишається не виконаним, Державне підприємство «Овруцьке лісове господарство» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, яку просить суд визнати неправомірною та зобовязати державного виконавця вчинити передбачені законом дії.

Дослідивши та оцінивши подані скаржником матеріали, суд приходить до висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

Як встановлено у ході судового розгляду скарги, Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області письмових пояснень з приводу поданої скарги суду не надав, та не двічі направив у засідання суду свого представника. Письмових пояснень про причини невиконання вказівок суду також подано не було.

У зв'язку з цим така бездіяльність органу державної виконавчої служби перешкодила суду з'ясувати наявність, повному та законність виконавчих дій, а також обставини виконання державним виконавцем рішення суду від 28.01.16 року у справі №907/1243/15 у виконавчому провадженні та надати їм правової оцінки. За таких обставин, із урахуванням наведеного вище та позаяк Тячівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області не надано жодного доказу на підтвердження наявності ознак безнадійності заборгованості, суд констатує відсутність доказів для висновку вважати дії державного виконавця, у спірній ситуації, достатніми, повними та правомірними.

Поряд з цим, відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зроблено висновок про те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв'язку з чим саме на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом ( ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розяснено, що якщо обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Матеріали справи не містять, а державним виконавцем не надано, належних та допустимих доказів здійснення вичерпних заходів з примусового виконання наказу, виданого в господарській справі №907/1243/15.

Згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р.(чинного на момент відкриття виконавчого провадження) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець наділений широким спектром повноважень, у межах яких, зокрема має право;

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно зі ст. 30 згаданого Закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Як вбачається з листа начальника Тячівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, по виконанню наказу у справі №907/1243/15 було відкрито виконавче провадження за №50437044, відомості про що внесено до Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень.

Так, 5.1. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.05.2003 N 43/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 р. за N 388/7709 (чинного на момент відкриття спірного виконавчого провадження) регламентує право доступу сторін виконавчого провадження, до виконавчого провадження в якому вони беруть участь, шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження.

З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на день винесення постанови про відкриття спірного ВП) копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як стверджує скаржник, та не спростовує державний виконавець, постанова про відкриття виконавчого провадження йому надіслана не була. Таким чином, стягувач як сторона виконавчого провадження, не повідомлена про ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, а тому позбавлена можливості бути проінформованою про всі документи та відомості виконавчого провадження, учасником якого він є.

За встановленою інформацією про сторони виконавчого провадження та його номер, суд самостійно перевірив загальнодоступну інформацію про дату відкриття та стан виконавчого провадження № 50437044, де, зокрема, зазначено стан ВР: Примусове виконання, тобто, на день розгляду скарги виконавче провадження триває.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність у стягувача інформації про вчинені виконавцем дії та, відповідно, можливості відреагувати на законність їх вчинення з точки зору визначених законом порядку та строків, подана стягувачем скарга саме на бездіяльність є підставною та обґрунтованою.

З огляду на викладені обставини, скарга на бездіяльність ДВС підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу державного підприємства Овруцьке лісове господарство на бездіяльність Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо виконання наказу від 09.02.2016 року по справі № 907/1243/15 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо виконання наказу від 09.02.2016 року по справі № 907/1243/15.

3. Зобовязати Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вжити вичерпні заходи по виконанню наказу від 09.02.2016 року по справі № 907/1243/15, про що повідомити в установленому порядку стягувача.

4. Копію ухвали надіслати скаржнику, боржнику та органу ДВС.

Суддя Йосипчук О.С.