Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" листопада 2017 р. Справа № 906/1010/17

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Вельмакіної Т.М.

при секретарі Антонової О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 3089/11-15 від 31.10.2017;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області (м.Житомир)

до Комунального підприємства "Водоканал" Першотравневої селищної ради Овруцького р-ну Житомирської області (Житомирська обл., Овруцький р-н, смт. Першотравневе)

про стягнення 11820,68 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача до спеціального фонду державного бюджету УК у Овруцькому районі 11820,68 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

В засіданні суду 30.11.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надав усні пояснення по справі. Подав для долучення до матеріалів справи копію довідки з ЄДРПОУ № 07-08/638 від 06.11.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні подала клопотання, яке було задоволено судом, про доручення документів до матеріалів справи. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та просила розстрочити сплату боргу рівними частинами стороком на 1 (один) рік, про що зазначила у письмовому відзиві на позовну заяву № 104 від 29.11.2017.

Представник позивача не заперечив щодо розстрочення заборгованості відповідача строком на 12 місяців.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів є Міністерство екології та природних ресурси України та його органи на місцях.

Державна екологічна інспекція у Житомирській області (далі Інспекція, позивач) здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 (далі Положення).

Згідно вищевказаного Положення, Інспекція вправі обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації з метою перевірки додержання ними вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, виконувати в установленому порядку відбір проб, інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей, у тому числі забруднюючих речовин на об'єктах, що обстежуються; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (ліцензії, дозволи); складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом; подавати позови про відшкодування втрат і збитків, «жданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

24.02.2017 позивачем, в межах наданих повноважень, було проведено планову перевірку, в ході якої встановлено, що відповідач на протязі 2016 та 01.01.2017 - 15.02.2017 здійснював скид зворотних вод в річку Желонь з перевищенням встановлених нормативів ГДС, внаслідок чого за вказаний період в річку Желонь було відведено недостатньо очищених зворотних вод в кількості 25071 м. куб.

Про вказане порушення було складено акт, який підписаний директором відповідача без зауважень (а.с. 11-16).

Згідно протоколу № 001260 від 24.02.17 та постанови №001260 від 24.02.2017 за порушення правил водокористування, відповідальну особу відповідача було притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу. У вказаних документах зазначено, що порушення визнано та буде усунено. Зазначений штраф було сплачено, доказом чого є додана до матеріалів справи квитанція (а.с. 21).

За результатом проведеної перевірки, відповідно до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 року, Інспекцією проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, загальний розмір якої склав 11820,68грн.

Згідно п. 7.1 ОСОБА_3 розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об'єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, здійснюється за формулою:

З = К кат х Кр х kз х [(Мi1 х уi1) + (М i2 х у i2) + ...(М im х у im)], (12); де К кат - коефіцієнт, що враховує категорію водного об'єкта, який визначається згідно з додатком 2;

Кр - регіональний коефіцієнт дефіцитності водних ресурсів поверхневих вод, який визначається згідно з додатком 3;

k з = 1,5 - коефіцієнт ураженості водної екосистеми;

m - кількість забруднюючих речовин у зворотних водах;

Мi - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об'єкт зі зворотними водами, т;

уi - питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, який визначається за формулою у i=у х А 1, (13)

де у - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у поточному році, грн/т, який визначається за формулою у = у П х I/100, (14)

де у П - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т;

I - індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, %;

Аi - безрозмірний показник відносної небезпечності i-ї забруднюючої речовини, який визначається із співвідношення за формулою

Аi = 1/ГДК і, (15)

де ГДК i - безрозмірна величина, чисельно рівна ГДК i забруднюючої речовини у воді водного об'єкта відповідної категорії.

ОСОБА_3 здійснено на підставі: акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами КП "Водоканал Першотравневої селищної ради Овруцького району 24.02.2017; статистичної звітності 2-ТП (водгосп) за 2016 рік; довідки КП "Водоканал" Першотравневої селищної ради Овруцького району № 3 від 15.02.2017 та п.7.1 "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів".

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлено відповідачу претензію № 33-14/4 від 13.04.2017 про відшкодування 11820,68грн завданої шкоди, заподіяної державі внаслідок скиду недостатньо очищених зворотних вод.

Відповідач дії держекоінспекторів та матеріали про адміністративне правопорушення в судовому порядку не оскаржував. Згідно довідки №3 від 15.02.2017, підтверджує обсяги скинутих недостатньо очищених вод у вказаний вище період.

Оскільки в добровільному порядку збитки відповідач не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач щодо стягнення заявленої позивачем у позовній заяві завданої шкоди у розмірі 11820,68 грн не заперечив. Зсилаючись на скрутне фінансове становище, просив розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців, шляхом погашення боргу рівними частинами щомісяця, починаючи з 01.12.2017.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України, водокористуванням є водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

За приписами ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України, водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ст. 70 Водного Кодексу України).

Усі води (водні об'єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров'ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об'єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод (ст. 95 Водного Кодексу України).

Згідно п.п. ж), з) ч. 2 ст. 68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів та самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч. 4 ст. 68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища").

Стаття 69 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачає, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п.6 ч.3 ст. 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

За приписами ст. 111 Водного Кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Розглядаючи клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, господарський суд враховує наступне.

У відповідності до п. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тобто, відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Згідно п. 7.2. Постановою Пленуму Вищого Господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, у будь-якому випадку, розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов'язано з об'єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення, заявник просить суд врахувати, що КП "Водоканал "Першотравневої селищної ради Овруцького р-ну Житомирської області знаходиться у критичному фінансовому стані, зокрема, існує заборгованість по сплаті заробітної плати працівникам підприємства. На підтвердження зазначеного до матеріалів справи надано довідку № 103 від 29.11.2017 (а.с. 58), з якої також вбачається наявність у відповідача заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску за жовтень, листопад 2017.

Позивач не заперечив щодо розстрочки виконання рішення у даній справі на 12 місяців, шляхом погашення основного боргу рівними частинами.

Оцінивши в сукупності обставини, на яких ґрунтується заява відповідача про розстрочку виконання рішення, проаналізувавши їх обґрунтованість наданими до справи документами, зважаючи на тимчасове ускладнення фінансового стану відповідача та порівнявши ступінь впливу негативних наслідків вказаних обставин на інтереси обох сторін, суд дійшов висновку, про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення..

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач доказів на спростування позовних вимог суду не надав. При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Отже, позов підлягає задоволенню на суму 11820,68 грн. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85,121 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал" Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області (11114, Житомирська обл., Овруцький р-н., смт. Першотравневе, вул. Калинова, буд.1, код 37774809) завдану навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 11820,68 грн. на р/р 0428 спеціального фонду державного бюджету УК у Овруцькому р-ні, код класифікації доходів бюджету 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності по Житомирській області), , МФО 811039, УДКСУ у Житомирській області.

3. Розстрочити виконання рішення суду, в частині сплати 11820,68грн заборгованості, згідно наступного графіку:

- до 31.12.2017 - 985.00 грн;

- до 31.01.2018 - 985.00 грн;

- до 28.02.2018 - 985.00 грн;

- до 31.03.2018 - 985.00 грн;

- до 30.04.2018 - 985.00 грн;

- до 31.05.2018 - 985.00 грн;

- до 30.06.2018 - 985.00 грн;

- до 31.07.2018 - 985.00 грн;

- до 31.08.2018 - 985.00 грн;

- до 30.09.2018 - 985.00 грн;

- до 31.10.2018 - 985.00 грн;

- до 30.11.2018 - 985.68 грн;

4. Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал" Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області (11114, Житомирська обл., Овруцький р-н., смт. Першотравневе, вул. Калинова, буд.1, код 37774809) на користь Державної екологічної інспекції у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-А, ід. код 38035679):

- 1600 грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Вельмакіна Т.М.

Повний текст складено: 05.12.2017

Віддрукувати:

1- у справу