ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 Справа № 917/1749/17

за позовом Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36024, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, буд.22-А

до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 22-А

про стягнення 7 988 757,19 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 01-11/46-1 від 11.05.2017

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 01-05/57 від 24.01.2017

Розглядається позов про стягнення 7 988 757,19 грн заборгованості за договором про закупівлю послуг за бюджетні кошти № 01-02-12 від 23.05.2012, з них: 7 345 330,19 грн. інфляційних, 643 423,00 грн. 3% річних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач прострочив виконання своїх договірних зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні 21.11.2017 подав письмові додаткові пояснення.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

07.11.2017 відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на неправильне визначення позивачем терміну прострочення. Також, вказує, що затримка розрахунків відбулася у зв'язку з відсутністю цільового бюджетного фінансування.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

23.05.2012 між Службою автомобільних доріг у Полтавській області (відповідач, замовник) та Дочірнім підприємством Полтавський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (позивач, підрядник) укладено договір про закупівлю послуг за бюджетні кошти № 01-02-12.

Відповідно до пункту 1.1 договору про закупівлю послуг за бюджетні кошти № 01-02-12 та Додатковою угодою № 05 до цього договору від 30.12.2013 визначено, що Підрядник зобов'язується у 2012-2014 роках надати Замовникові послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення М-03 Київ - Харків - Довжанський в межах Полтавської області (Лот № 6, км 292+700-км 300+400), зазначені в Технічному завданні, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 3.1. договору його ціна становила 21 294 976,80 грн, у тому числі ПДВ 20% 3 549 162,80 грн.

При цьому, пунктом 3.2. договору сторони визначили, що ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Підрядником рахунка на оплату послуг або після підписання Сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) або поетапної оплати Замовником наданих послуг (проміжними платежами на підставі форми № КБ-2в після прийняття їх Замовником.

Згідно з пунктом 4.2 договору до рахунка додаються: акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3).

Згідно з пункту 6.1.3. договору термін розрахунків за надані послуги залежить від надходження відповідних коштів від головного розпорядника коштів на розрахунковий рахунок Замовника. Згідно розділу XI Договору фінансування робіт (послуг) здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та державних кредитних ресурсів.

Позивач вказує, що він як Підрядник своєчасно та з належною якістю власними та залученими силами і засобами відповідно до завдання Замовника та умов договору, додаткових угод до нього, діючих будівельних норм і стандартів виконав роботи на суму 6 297 105,70 грн.

В підтвердження вказаного позивач посилається на наявність довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2014 року від 04.03.2014 на суму 6 297 105,70 грн., акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014 року від 04.03.2014 року на суму 6086 373,70 грн, акту приймання виконаних будівельних робіт №2 за березень 2014 року від 04.03.2014 на суму 210 732,00 грн.

Вищевказані документи підписані уповноваженими представниками Замовника та Підрядника, скріплені печатками Замовника та Підрядника.

Вказана довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати (форма № КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) підписані сторонами та скріплені їхніми печатками, акти не містять посилань на виявлення будь - яких недоліків або претензій до виконаних робіт.

Відповідач, порушуючи умови договору та норми чинного законодавства, не виконав свої зобов'язання щодо оплати робіт у порядку та розмірі, передбаченому договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сума в розмірі 6 086 373,70 грн за актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014 року від 04.03.2014 стягнута із Замовника (відповідача) на користь Підрядника рішенням господарського суду Полтавської області від 25.04.2017 у справі №917/357/17.

Зазначена заборгованість сплачена Замовником на користь Підрядника (позивача) частково в сумі 3 274 01233 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 09.06.2017.

За твердженням позивача, зазначена сума заборгованості Замовником сплачена з простроченням строків, визначених умовами договору.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 643 427,00 грн 3% річних та 7 345 330,19 грн інфляційних.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що сторонами у п. 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Підрядником рахунка на оплату послуг або після підписання Сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), оскільки акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014 року на суму 14 325 810,00 грн., №2 за березень 2014 року від 04.03.2014 року на суму 6 086 373,70 грн. та № 2 за березень 2014 року на суму 2010 732,00 грн підписані сторонами 04.03.2014 року, то з 05.03.2014 року у відповідача виник обов'язок щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Факт несплати, у визначені договором строки, відповідачем не спростовується. Крім того, при розгляді справи № 917/126/15, № 917/357/17 судом встановлено прострочення відповідачем оплати за виконані роботи.

Згідно з приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 643 427,00 грн 3% річних за період з 05.03.2014 по 06.10.2016 та 7 345 330,19 грн інфляційних за аналогічний період.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, суд прийшов до висновку, що заявлені розміри 3% річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Закон").

Викладені відповідачем заперечення не можуть бути підставою для звільнення відповідача від сплати, здійснених позивачем нарахувань, оскільки носять формальний характер та не є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, як зазначено в оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача стягнення 643 427,00 грн 3% річних за період з 05.03.2014 по 06.10.2016 та 7 345 330,19 грн 3% річних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно з ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 22-А (Код ) на користь Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 22-А (Код ) 643 427,00 грн - 3% річних, 7 345 330,19 грн інфляційних, 119 831,36 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2017

Суддя Киричук О.А.