ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р.Справа № 922/3301/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (м. Харків)
до фізичної особи-підприємця Федорова Юрія Анатолійовича (м. Харків)
про стягнення 1323,54 грн.,
за участю представників:

позивача - головного юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи управління правового супроводження проектів в місті Харкові юридичного департаменту Побережської Ю.Г. (довіреність №007Др-41-1216 від 30.12.2016 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1323,54 грн., з яких: 1092,44 грн. - сума основного боргу, 44,33 грн. - 3% річних та 186,77 грн. - індекс інфляції. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманого природного газу за договором №11415РОLCTGP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) від 01.01.2016 р.

Позивач надав письмові пояснення.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач згідно зі ст.ст. 64, 87 ГПК України та п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.01.2016 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) №11415РОLCTGP016 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 р. природний газ (далі - газ), а споживач (відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.3 договору сторони визначили планові обсяги постачання газу по місяцях.

Відповідно до п. 1.5 договору передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення).

Згідно з п. 2.9.1 договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Пунктом 2.9.2 договору сторони визначили, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Відповідно до п. 2.9.3 договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Згідно з п. 2.9.4 договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

Пунктом 2.9.5 договору сторони визначили, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору ціна газу становить 6896,70 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1379,34 грн., всього з ПДВ 8276,04 грн.

Пунктом 3.6 договору сторони узгодили, що загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором.

Згідно з п. 4.2.1 вказаного договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Відповідно до п. 4.2.3 договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно з п. 4.3 договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором, поставивши відповідачу природний газ за договором протягом січня - червня 2016 р. на загальну суму 1762,79 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу до договору №ХОЗ00007909 від 31.01.2016 р. за січень 2016 р. на суму 355,87 грн., №ХОЗ00011889 від 29.02.2016 р. за лютий 2016 р. на суму 339,31 грн., №ХОЗ00015505 від 31.03.2016 р. за березень 2016 р. на суму 306,22 грн., №ХОЗ00019130 від 30.04.2016 р. за квітень 2016 р. на суму 314,48 грн., №ХОЗ00022212 від 31.05.2016 р. за травень 2016 р. на суму 281,39 грн., №ХОЗ00024515 від 30.06.2016 р. за червень 2016 р. на суму 165,52 грн.

Відповідач частково оплатив отриманий природний газ в загальній сумі 670,35 грн., про що свідчать копії банківських виписок з особового рахунку позивача, внаслідок чого виникла заборгованість за період січень - червень 2016 р. в сумі 1092,44 грн.

31.07.2017 р. позивач надіслав відповідачу вимогу №Khz07-СЛ-5166-0717 від 28.07.2017 р. (про оплату заборгованості), в якій вимагав у семиденний строк від дня пред'явлення цієї вимоги сплатити на його рахунок суму заборгованості за поставлений природний газ відповідно до рахунку.

Разом із вказаною вимогою позивач надіслав відповідачу рахунок на оплату №00010958 від 28.07.2017 р. на суму 1092,44 грн., про що свідчать фіскальний чек від 31.07.2017 р. та опис вкладення від 31.07.2017 р.

07.09.2017 р. позивач надіслав відповідачу супровідним листом №Khz07-СЛ-6055-0817 від 29.08.2017 р. для підписання акти приймання-передачі природного газу за січень - червень 2016 р. по договору на постачання природного газу №11415РОLCTGP016 від 01.01.2016 р., про що свідчать копії фіскального чеку від 07.09.2017 р. та опису вкладення від 07.09.2017 р.

У вказаному листі позивач зазначив про повторне надсилання відповідачу актів, але будь-яких доказів первісного надсилання або вручення цих актів позивач суду не надав.

Як свідчать матеріали справи, відповідач акти не підписав та не повернув позивачу, відповіді не дав та заборгованість не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за загальний період з 11.02.2016 р. по 29.08.2017 р. в сумі 44,33 грн. та інфляційні за період з березня 2016 р. по липень 2017 р. в сумі 186,77 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних за період 11.02.2016 р. по 29.08.2017 р. в сумі 44,33 грн. та інфляційні за період з березня 2016 р. по липень 2017 р. в сумі 186,77 грн. не підлягають задоволенню, оскільки

Позивач на підставі п. 2.9.2 договору на підставі отриманих від оператора ГРМ даних самостійно склав акти за січень - червень 2016 р., але надіслав їх відповідачу всі разом тільки 07.09.2017 р. з листом №Khz07-СЛ-6055-0817 від 29.08.2017 р., а не кожний місяць, як то передбачено пунктами 2.9.1 - 2.9.5 договору.

За таких обставин, обсяги спожитого відповідачем газу за період січень - червень 2016 р. є узгодженими за умовами п. 2.9.5 договору тільки з моменту отримання ним актів про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, тобто 20.09.2017 р.

Відтак, у позивача відсутні підстави для нарахування відповідачу 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати спожитого газу за січень - червень 2016 р. до 20.09.2017 р.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором №11415РОLCTGP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) від 01.01.2016 р. в сумі 1092,44 грн. або будь-яких заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити в позові частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Федорова Юрія Анатолійовича (61038, АДРЕСА_1. Ідент. код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59. Код ) заборгованість за договором №11415РОLCTGP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) від 01.01.2016 р. в сумі 1092,44 грн. та судовий збір в сумі 1320,63 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя В.І. Ольшанченко