ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 листопада 2017 р. Справа № 903/755/17

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області

до відповідача: приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка

про стягнення 22716грн. 40коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 11.07.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 26.12.2016р.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася до суду з позовом до відповідача - ПОСП ім.Шевченка про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища через відсутність дозволу на здійснення спеціального водовикористання в розмірі 22716грн. 40коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області в період з 26.04.2017р. по 16.05.2017р. на виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2017 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПОСП ім. Шевченка. Під час даної перевірки були виявлені порушення природоохоронного законодавства, зокрема, в галузі водних ресурсів.

За результатами перевірки складено уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, яким встановлено, що ПОСП ім.. Шевченка здійснювало забір та використання підземної прісної води для господарсько-побутових потреб із свердловин за період з 01.01.2015 року по 05.03.2015 року без наявності дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно звіту про використання води форми № 2ТП-водгосп (річна) за 2015 рік ПОСП ім.. Шевченка за період з 01.01.2015р. по 28.02.2015 р. було здійснено забір води в обємі 6100 м3 поверхневих прісних вод, що за розрахунками заподіяних державі збитків, в результаті самовільного використання води ПОСП ім.. Шевченка за періоди з 01.01.2015р. по 28.02.2015р., становлять 22716 грн. 40 коп.

В судовому засіданні 31.10.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні 31.10.2017р. та у поданих запереченнях на позов (вх. №01-54/9696/17 від 27.10.2017р.) проти позову заперечив з огляду на наступне.

17 грудня 2014 уповноваженим представником ПОСП ім.Шевченка ОСОБА_3 було подано необхідний для отримання дозволу на спеціальне водокористування пакет документів через департамент Луцької міської ради «ЦНАП у м.Луцьку», підтвердженням чого є опис по справі 5465/6.2-5 від 17 грудня 2014 р.

Згідно ст.49 ВК України видача або надання відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви та документів, необхідних для видачі дозволу.

Натомість, відповідачем- ПОСП ім.Шевченка був отриманий лист №105/16/2-15 від 16.01.2015 р. «Про розгляд матеріалів для одержання дозволу на спецводокористування» від Управлінням екології та природних ресурсів Волинської ОДА (далі - Управління). У вказаному листі зазначалося, що Управління розглянуло заяву та матеріали для отримання дозволу та відправляє їх на доопрацювання. Причиною відправки матеріалів на доопрацювання були вказані математичні помилки при розрахунку продуктивності свердловин, неправильно обчислений об'єм води на свердловинах та невірно обчислений розрахунок водовідведення.

Окремо позивачем було відмічено, що відсутній висновок державної служби геології та надр щодо можливості видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідач вважає, що лист «Про розгляд матеріалів для одержання дозволу на спецводокористування» Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА не відповідає приписам ст.49 ВК України, яка чітко визначає, що результатом розгляду є або видача дозволу, або мотивована відмова у його видачі. Зазначена норма Водного кодексу не містить такого результату розгляду як відправлення на доопрацювання.

Також зазначив, що зі змісту вказаного листа не можна однозначно зробити висновок, що це відмова, оскільки слово «відмова» також у листі відсутнє.

В порушення ст.49 ВК України Держгеонадра лише 26.01.2015 р. листом №133/13/10-15 погодили видачу дозволу на спецводокористування ПОСП ім.Шевченка.

Таким чином, без отримання погодження Держгеонадр або обгрунтованої відмови, яка могла бути оскаржена до суду, суб'єкт господарювання не мав можливість вчасно оформити відповідний дозвіл.

Управління у своєму листі №105/16/2-15 від 16.01.2015 р. «Про розгляд матеріалів для одержання дозволу на спецводокористування» причиною відправки матеріалів на доопрацювання вказало також, що в клопотанні відсутня кількість стічної води, що скидається у гноєсховища, неправильно обчислений об'єм води, що використовується по артсвердловинах, неправильно вказана продуктивність свердловин та невірно обчислений розрахунок водовідведення. Відповідач вважає, що дані причини були надуманими та такими, що не відповідають підставам відмови для отримання дозволу на спецводокористування, визначеним ст.49 ВК України.

Незважаючи на вищевикладене, ПОСП ім.Шевченка не отримало у визначений законом строк дозвіл на спецводокористування.

Новий дозвіл на спеціальне водокористування відповідачем було отримано лише 06 березня 2015 року, що суперечить приписам ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Таким чином, відповідач вважає, що його вина відсутня у тому, що протягом 01.01.2015 -05.03.2015 р.р. у нього був відсутній дозвіл на спецводокористування.

Також, відповідач зазначає, що із 07 квітня 2016 р. по 08 квітня 2016 р. на підприємстві було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. За результатами перевірки був складений акт перевірки, підписаний старшим державним інспектором ДЕІ у Волинській області Приходьком А.С. та представниками підприємства - агрономом ОСОБА_3 та директором ОСОБА_4 У вказаному акті не зафіксовано такого порушення як відсутність дозволу на спецводокористування за період із 01.01.2015 р. по 05.03.2015 р.

Водночас, відповідач зазначає, що посилання позивача на акт позапланової перевірки від 16.05.2017 р. як доказ заявлених позовних вимог про стягнення збитків по відшкодуванню шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства є необґрунтованим, оскільки позивач залишив поза увагою акт планової перевірки від 08.04.2016 р., яка проводилась в період 07.04.2016 р. по 08.04.2016 р., яким зафіксовано, що жодних порушень в частині прав та / підстав спеціального водокористування з боку ПОСП ім.Шевченка не встановлено та завданої шкоди у спірний період не виявлено. Цей акт є дійсним, не оскаржений та не скасований, а тому є повністю правомірним, що свідчить про неправомірність позовних вимог про стягнення збитків за спірний період.

Крім того, відповідач вважає, що перевірка із 26.04.2017 р. по 16.05.2017 р. проводилась із порушеннями, що унеможливлює використання акту перевірки як джерела доказової інформації.

Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судових засіданнях 31.10.2017р. та 21.11.2017р., за згодою представників сторін, відповідно до ст.77 ГПК України, були оголошені перерви до 21.11.2017р. та 23.11.2017р. для надання сторонами додаткових пояснень по справі.

23.11.2017р. у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та запереченнях на відзив.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Позивачем - Державною екологічною інспекцією у Волинській області з 07.04.2016р. по 08.04.2016р. на підприємстві відповідача - ПОСП ім. Шевченка проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства. За результатами перевірки було складено акт від 08.04.2016р., в якому не зафіксовано порушення про відсутність дозволу на спецводокористування за період 01.01.2015 - 05.03.2015 року. Водночас, згідно представленої довідки ПОСП ім. Шевченка від 20.12.2016 №521, підприємством було видобуто 20м3 води.

30.01.2017 року Державною екологічною інспекцією у Волинській області було виставлено претензію ПОСП ім. Шевченка на суму 74грн.48 коп., яка 06.02.2017р. була повністю сплачена, що підтверджено платіжним дорученням №118 від 06.02.2017 року.

Також, Державною екологічною інспекцією у Волинській області, за період з 26.04.2017р. по 16.05.2017р., на виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2017р., було проведено позапланову перевірку дотримання приватно-орендним сільськогосподарським підприємством ім.Шевченка вимог природоохоронного законодавства в галузі водних ресурсів.

За результатами перевірки 16.05.2017р. було складено уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

В вищевказаному акті зазначено, що що ПОСП ім.. Шевченка здійснювало забір та використання підземної прісної води для господарсько-побутових потреб із свердловин за період з 01.01.2015 року по 05.03.2015 року без наявності дозволу на спеціальне водокористування. Даний акт підписаний відповідачем.

Згідно звіту про використання води форми № 2ТП-водгосп (річна) за 2015 рік відповідачем- ПОСП ім.. Шевченка за період з 01.01.2015р. по 28.02.2015 р. було здійснено забір води в обємі 6100 м3 поверхневих прісних вод.

Позивачем- Державною екологічною інспекцією у Волинській області здійснено розрахунок розміру заподіяних державі збитків, в результаті самовільного використання води відповідачем- ПОСП ім.. Шевченка за періоди з 01.01.2015р. по 28.02.2015р., які становлять 22716 грн. 40 коп. .

Відповідач порушивши вимоги природоохоронного законодавства в галузі водних ресурсів без наявності дозволу на спеціальне водокористування здійснював забір та використання підземної прісної води для господарсько- побутових потреб із свердловин, що підтверджено актом перевірки. В діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення через недотримання природоохоронного законодавства в період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року.

21.06.2017р. позивачем- Державною екологічною інспекцією у Волинській області виставлено відповідачу- ПОСП ім.. Шевченка претензію, якою зобовязано відшкодувати завдані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 22716 грн. 40 коп., однак вимоги претензії відповідачем не виконано.

Згідно з п. 1.4. Порядку організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища 10.09.2008 року № 464, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення перевірок субєктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявленні порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Підстави для припинення права на спеціальне водокористування перелічено у ст.55 Водного кодексу України. Одна із них - закінчення строку спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності.

Згідно ст. 149, ст. 151 ГК України суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до ГК України та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах).

Підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому в правовідносинах при використанні підземних вод, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра (висновок Верховного Суду України №3-32гс15 від 01 квітня 2015 року).

Відповідно до положень ст.cт. 46, 48 Водного кодексу України (надалі ВК України) водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п.9 ч.1 ст. 44, ст. 49 ВК України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем- ПОСП ім.Шевченка, в період з 01.01.2015 року до 05.03.2015 року водокористування здійснювалось без дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.4 "Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування", затвердженого постановою КМУ №321 від 13 березня 2002 року, яким передбачено, що видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", і проводиться протягом 30 календарних днів з дня подання в установленому порядку заявки.

Згідно ч.6 ст. 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Знаючи, що видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за 30 календарних днів, відповідач 17 грудня 2014 звернувся із відповідним для отримання дозволу на спеціальне водокористування пакетом документів через департамент Луцької міської ради «ЦНАП у м.Луцьку», підтвердженням чого є опис по справі 5465/6.2-5 від 17 грудня 2014 р., виданий державним адміністратором Мартишок Н.М., продовжуючи використання води з вказаних свердловин без зазначеного дозволу.

Згідно зі ст. 110 ВК України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 111 ВК України особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно з п.1.6 роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" від 27 червня 2001 року, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у його діях відсутня вина у заподіянні такої шкоди.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач безпідставно здійснив спеціальне водокористування з свердловин в період з 01 січня по 28 лютого 2015 року в обємі 6100м3, що вбачається з звіту форми №2ТП-водгосп (річна) за 2015р. ПОСП ім. Шевченка (а.с.26-47).

Відповідно до ч.4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до статті 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації в повному обсязі.

З розрахунку позивача щодо розміру шкоди, заподіяної відповідачем судом встановлено, що розрахунок проведений у відповідності з п.9.1 "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20 липня 2009 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №767/16783 від 14 серпня 2009 року за № 767/16783 та наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011 року № 220, зареєстрованої в Міністрерстві юстиції України 15.07.2011р. за № 881/19619, які встановлюють порядок розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Відповідно до пункту 1.2 ОСОБА_3 ця ОСОБА_3 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які призвели до, зокрема самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування; забором, використанням води та скидом забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування. Вказаний правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 03.09.2013р. в справі №13/333-38-463-2012.

З п.9.2 вказаної вище ОСОБА_3 випливає, що фактичний об'єм води, яка використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Згідно звіту форми №2ТП-водгосп (річна) за 2015р. відповідачем- ПОСП ім. Шевченка за період з 01 січня по 28 лютого 2015 року здійснено забір води в обємі 6100 м3 (а.с.26-27)

Пунктом п.255.5.2 ст. 255 Податкового Кодексу України встановлено, що ставка рентної плати за спецводокористування підземними водами у Волинській області встановлена на рівні 0,7448грн. за 1 м3.

Таким чином, розрахунок збитків, заподіяних відповідачем навколишньому природному середовищу проведений з дотриманням положень чинного законодавства та становить 22716грн. 40коп. - (5 х 6100м3 х 0,7448 грн./м3).

Посилання відповідача на те, що він в період дії дозволу звернувся про видачу нового дозволу на спеціальне водокористування, однак органами виконавчої влади його заявка розглядалась з 17 грудня 2014 року по 06 березня 2015 року і в цей період підприємство було змушене використовувало воду без відповідних документів, судом оцінюється критично і відхиляються як безпідставні, оскільки звертаючись 17 грудня 2014 року та знаючи процедуру і термін їх виготовлення, відповідач свідомо передбачав здійснення спеціального водокористування без відповідного дозволу з 01 січня 2015 року.

Суд наголошує, що у постанові Верховного Суду України від 03.09.2013р. у справі №13/333-38/463-2012 наведена правова позиція, відповідно до якої факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування законодавством визначається самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Суд також звертає увагу на те, що законодавство про дозвільну систему побудовано так, що саме на особу покладається обов'язок ініціювати отримання дозволу і у разі своєчасного звернення з долученням необхідного пакету документів до відповідного органу для отримання дозволу, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі, субєкт господарювання має право провадити певні дії.

При цьому, у разі порушення порядку видачі документа дозвільного характеру, зокрема, порушення строків прийняття дозвільним органом рішення про видачу документа дозвільного характеру, безпідставну відмову у видачі документа дозвільного характеру, відповідач не був позбавлений права вирішувати питання щодо адміністративної відповідальності посадових осіб в порядку ст. 16610 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 22716грн. 40коп. збитків, нанесених державі за відсутності дозволу на здійснення спеціального водовикористання, за період з 01.01.2015р. по 28.02.2015р., підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області (рахунок 0066 УК у Горохівському районі, с.Угринів; код бюджетної класифікації доходів 24062100, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області; код банку отримувача (МФО): 803014, код отримувача (ЄДРПОУ): 38031391) 22716грн. 40коп. збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

3. Стягнути з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (р/р 1139, МФО 820172 в ДКСУ м. Києва, ) 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 29.11.2017р.

Суддя О. Г. Слободян