донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.11.2017р. справа №908/330/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом):не зявився;
від відповідача (позивача за зустрічним позовом):ОСОБА_5 (довіреність №20-83 від 26.12.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від06.09.2017р. (повний текст підписано 08.09.2017р.)
по справі№908/330/16 (суддя Топчій О.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя
простягнення 34610598,23грн.
за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя
доПублічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя
провизнання п.4.5 договору на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. недійсним

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 34610598,23грн. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р., з яких 3% річних в сумі 1671382,70грн., інфляційних втрат в сумі 6836542,14грн. та пені в сумі 26102673,39грн.

Своєю чергою, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (Відповідач, Позивач за зустрічним позовом) звернулось до Господарського суду Запорізької області з зустрічним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (Позивач, Відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним п.4.5 договору на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.09.2017р. (повний текст підписано 08.09.2017р.) у справі №908/330/16 первісні позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» були задоволені частково стягнуто з Публічного акціонерного товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 4736191,39грн. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р., з яких 3% річних в сумі 251257,53грн., інфляційних втрат в сумі 169962,09грн. та пеню в сумі 4314971,77грн. У задоволені зустрічних позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

Рішення місцевого суду було вмотивовано доведеністю матеріалами справи факту неналежним виконання Відповідачем (Позивач за зустрічним позовом) своїх договірних зобовязань за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. зі здійснення своєчасних розрахунків за спожиту активну електричну енергію у січні 2015р., з березня 2015р. по грудень 2015р. та за січень 2016р. та перетікання реактивної електричної енергії в квітні 2015р. Частковість задоволення позовних вимог було зумовлене висновком судово-економічної експертизи №413 від 27.03.2017р., яким було встановлено розмір необхідних до стягнення з Відповідача суми 3% річних, інфляційних втрат та пені за договором на спожиту активну електричну енергією та перетікання реактивної електричної енергії.

В свою чергу, у задоволені зустрічного позову було відмовлено з мотивів недоведеності Відповідачем (Позивачем за зустрічним позовом) невідповідності п.4.5 договору вимогам чинного законодавства.

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2017р. у справі №908/330/16 скасувати в частині первісного позову та прийняти нове, яким задовольнити первісний позов в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає невмотивований висновок останнього про безпідставне нарахування Позивачем суми пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну сплату планових платежів, посилаючись на висновок судово-економічної експертизи, яка проводилась стосовно встановлення несвоєчасної оплати саме за фактично спожиту активну електричну енергію за відповідні розрахункові періоди (місяці) та перетікання реактивної електричної енергії. Таким чином, місцевий суд фактично звільнив Відповідача від відповідальності за прострочення грошового зобовязання зі сплати, передбачених п.п.4.3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р.), планових платежів (не пізніше 2, 15, 25 числа розрахункового періоду), що є порушенням ст.625 Цивільного кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя доповідач) Попков Д.О., судді Татенко В.М. та Чернота Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.09.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 17.10.2017р. об 14:40, з оголошенням перерви до 24.10.2017р. об 14.30.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2017р. у звязку з перебуванням судді Черноти Л.Ф. у відпустці її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 29.11.2017р. не зявився, надавши клопотання про відкладання через несприятливі погодні умови, яке залишено без задоволення судовою колегією, враховуючи сплив 29.11.2017р. процесуального строку апеляційного розгляду, надання достатньо часу для доведення до відома суду будь-яких додаткових пояснень в обґрунтування сформульованих та оголошених у попередньому судовому засіданні апеляційних вимог.

Представник Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) у судове засідання 29.11.2017р. зявився, проти апеляційних вимог заперечував, підтримавши свою позицію, викладену письмо та просив задовольнити подане на стадії апеляційного провадження клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій в порядку ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 01.01.2001р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго») (Енергопостачальна організація) та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь») (Споживач) було укладено договір на користування електричною енергією №1 (20/170) (Договір а.с.а.с.17-20 т.1 ), відповідно до розділу 1 якого (в редакції додаткової угоди від 01.06.2006 р. (а.с.а.с.25,26 т.1), Енергопостачальна організація продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Енергопостачальній організації вартість купленої електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього Договору.

Додатком №14 (а.с.32 т.1) до договору на користування електричною енергією №1 (20/170) сторонами було визначено точки продажу електричної енергії Споживачу.

Відповідно до п.4.1 договору, розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період (місяць) здійснюються по діючим тарифам відповідно до тарифних груп споживачів (Додатки №2.1 (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р. а.с.а.с.34-36 т.1), №2.2)

В п.4.2 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2005р. (а.с.24 т.1) передбачене щомісячне до 14 годин другого робочого дня наступного за звітним місяцем (розрахунковим періодом), направлення Споживачем свого представника в службу збута для надання:

- Акту про споживання протягом розрахункового періоду активної електричної енергії (Додаток №10.1);

- Акту про обсяг перетоків реактивної електричної енергії з мереж Енергопостачальної організації до мереж Споживача протягом розрахункового періоду (Додаток №10.2);

- Акту про обсяг перетоків реактивної електричної енергії з мереж Споживача до мереж Енергопостачальної організації протягом розрахункового періоду (Додаток №10.3)

Додатковою угодою від 01.06.2006р. (а.с.25 т.1) було доповнено п.4.2 договору Актом результатів виміру електричної потужності (Додаток №10.4), а Додатковою угодою від 01.12.2008р. (а.с.33 т.1) доповнено Актом звірки споживання електричної енергії, яка використовуюється підприємствами гірничо-металургійного та хімічного комплексу (Додаток №10.4)

Згідно з п.4.3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р.) передбачено, що Споживач має право до закінчення розрахункового періоду здійснити попередню оплату за активну електричну енергію, яка буде спожита в наступному розрахунковому періоді. Сума попередньої оплати встановлюється у відповідності з очікуваним споживанням активної електричної енергії за розрахунковий період. При відсутності попередньої оплати, оплата спожитої на протязі розрахункового періоду активної електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами:

- за плановий період з 01 по 10 число місяця на суму 30% від вартості обєму договірної величини споживання електричної енергії до 2 числа розрахункового періоду, з кінцевим терміном сплати не пізніше 2 числа;

- за плановий період з 10 по 20 число місяця на сум 30% від вартості обєму договірної величини споживання електричної енергії до 15 числа розрахункового періоду, з кінцевим терміном сплати не пізніше 15 числа;

- за плановий період з 20 по останнє число місяця на суму 30% від вартості обєму договірної величини споживання електричної енергії до 25 числа розрахункового періоду, з кінцевим терміном сплати не пізніше 25 числа.

Оплата здійснюється по рахункам або платіжним вимогам дорученням, які Енергопостачальна організація направляє Споживачу.

Відповідно до п.4.3.2 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2005р.), оплата за споживання активної електричної енергії та плата на послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в кінці розрахункового періоду здійснюється Споживачем по рахункам або платіжним вимогам дорученням, що направляються йому Енергопостачальною організацією.

Розрахунок оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії здійснюється відповідно до Додатку №3 (а.с.а.с.21 зворотна сторона-23 т.1), в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2005р. (а.с.24 зворотна сторона).

Сума оплати визначається виходячи з даних наданих актів (п.4.2 договору) та платежів, що надійшли від Споживача протягом розрахункового періоду.

Крім цього, п.4.4 договору (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р.), Споживач зобовязаний протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків або платіжних вимог-доручення, що направляються йому Енергопостачальною організацією, здійснити оплату.

Датою отримання рахунків вважається:

- при направленні рекомендованим листом дата, вказана на фінансовому чеку поштового відділення, яке підтверджує відправлення, з врахуванням поштового пересилання (3 дні);

- при направленні нарочним дата вручення Споживачу.

Також сторонами у п.4.5 договору було визначено, що в разі несплати платіжних документів за споживання електричної енергії та за споживання, та генерацію реактивної електроенергії за розрахунковий період (п.4.3.2 договору) в 5-ти денний строк після дати, вказаної в платіжних документах, Енергопостачальна організація та Споживач керуються договірними зобовязаннями та вимогами Правил користування електричної енергії в частині припинення подачі електроенергії, а на суму вказану в платіжному документі на оплату активної електроенергії, нараховується пеня в розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період її нарахування, за кожний день прострочення платежу.

Так, матеріали справи містять копії актів про спожиту Відповідачем протягом періоду активну електричну енергію за січень 2015р., березень-грудень 2015р. (а.с.а.с.41-104 т.1)

Враховуючи спожиту Відповідачем активну електричну енергію, на виконання умов договору, Позивачем було виставлено та направлено останньому рахунки за спожиту у січні 2015р., березні-грудні 2015р. активну електричну енергію, а саме:

- за січень 2015р., рахунок №1/1а від 03.02.2015р. на суму 10252887,98грн., з кінцевим терміном сплати 10.02.2015р. (а.с.123 зворотна сторона т.1);

- за лютий 2015р., рахунок №1/2а від 03.03.2015р. на суму 38080934,56грн., з кінцевим терміном сплати 11.03.2015р. (а.с.124 т.1);

- за березень 2015р., рахунок №1/3а від 02.04.2015р. на суму 5861767,58грн., з кінцевим терміном сплати 09.04.2015р. (а.с.124 зворотна сторона т.1);

- за квітень 2015р., рахунок №1/4а від 06.05.2015р. на суму 51952499,65грн., з кінцевим терміном сплати 14.05.2015р. (а.с.125 т.1);

- за травень 2015р., рахунок №1/5а від 03.06.2015р. на суму 8149951,59грн., з кінцевим терміном сплати 11.06.2015р. (а.с.125 зворотна сторона т.1);

- за червень 2015р., рахунок №1/6а від 02.07.2015р. на суму 13035179,45грн., з кінцевим терміном сплати 09.07.2015р. (а.с.126 т.1);

- за липень 2015р., рахунок №1/7а від 04.08.2015р. на суму 106737563,66грн., з кінцевим терміном сплати 11.08.2015р. (а.с.126 зворотна сторона т.1);

- за серпень 2015р., рахунок №1/8а від 02.09.2015р. на суму 87706106,51грн., з кінцевим терміном сплати 09.09.2015р. (а.с.127 т.1);

- за вересень 2015р., рахунок №1/9а від 02.10.2015р. на суму 102563463,76грн., з кінцевим терміном сплати 09.10.2015р. (а.с.127 зворотна сторона т.1);

- за жовтень 2015р., рахунок №1/10а від 03.11.2015р. на суму 110015693,89грн., з кінцевим терміном сплати 10.11.2015р. (а.с.128 т.1);

- за листопад 2015р., рахунок №1/11а від 03.12.2015р. на суму 83316019,70грн., з кінцевим терміном сплати 10.12.2015р. (а.с.128 зворотна сторона т.1);

- за грудень 2015р., рахунок №1/12а від 05.01.2016р. на суму 18131454,23грн., з кінцевим терміном сплати 13.01.2016р. (а.с.123 т.1).

Окрім того, в квітні Позивачем було надано послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та виставлено Відповідачу рахунок №1/4р від 06.05.2015р. на суму 306668,81грн., з кінцевим терміном сплати 14.05.2015р. (а.с.129 т.1)

Також, на виконання умов п.4.3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р.), Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки на здійснення планових платежів за спожиту у січні 2015р., березні-грудні 2015р., січні 2016р. активну електричну енергію, а саме:

- рахунок №1/1п1 від 29.12.2014р. на суму 41849683,20грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у січні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.01.2015р. (а.с.106 т.1);

- рахунок №1/1п2 від 29.12.2014р. на суму 41849683,20грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у січні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.01.2015р. (а.с.106 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/1п3 від 29.12.2014р. на суму 41849683,20грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у січні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 26.01.2015р. (а.с.105 т.1);

- рахунок №1/3п1 від 20.02.2015р. на суму 44181871,20грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у березні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.03.2015р. (а.с.105 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/3п2 від 20.02.2015р. на суму 44181871,20грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у березні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 16.03.2015р. (а.с.107 т.1);

- рахунок №1/3п3 від 20.02.2015р. на суму 44181871,20грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у березні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.03.2015р. (а.с.107 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/4п1 від 30.03.2015р. на суму 38395998,00грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у квітні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.04.2015р. (а.с.108 т.1);

- рахунок №1/4п2 від 02.04.2015р. на суму 38395998,00грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у квітні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.04.2015р. (а.с.108 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/4п3 від 02.04.2015р. на суму 38395998,00грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у квітні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 27.04.2015р. (а.с.109 т.1);

- рахунок №1/5п1 від 28.04.2015р. на суму 41622638,40грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у травні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 05.05.2015р. (а.с.109 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/5п2 від 06.05.2015р. на суму 41622638,40грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у травні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.05.2015р. (а.с.110 т.1);

- рахунок №1/5п3 від 06.05.2015р. на суму 41622638,40грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у травні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.05.2015р. (а.с.110 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/6п1 від 28.04.2015р. на суму 44762649,12грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у червні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.06.2015р. (а.с.111 т.1);

- рахунок №1/6п2 від 03.06.2015р. на суму 44762649,12грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у червні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.06.2015р. (а.с.111 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/6п3 від 03.06.2015р. на суму 44762649,12грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у червні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.06.2015р. (а.с.112 т.1);

- рахунок №1/7п1 від 26.06.2015р. на суму 51933380,40грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у липні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.07.2015р. (а.с.112 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/7п2 від 02.07.2015р. на суму 51933380,40грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у липні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.07.2015р. (а.с.113 т.1);

- рахунок №1/7п3 від 02.06.2015р. на суму 51933380,40грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у липні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 27.07.2015р. (а.с.113 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/8п1 від 29.07.2015р. на суму 47253057,48грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у серпні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 03.08.2015р. (а.с.114 т.1);

- рахунок №1/8п2 від 04.08.2015р. на суму 47253057,48грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у серпні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 17.08.2015р. (а.с.114 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/8п3 від 04.08.2015р. на суму 47253057,48грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у серпні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.08.2015р. (а.с.115 т.1);

- рахунок №1/9п1 від 25.08.2015р. на суму 45797349,24грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у вересні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.09.2015р. (а.с.115 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/9п2 від 02.09.2015р. на суму 45797349,24грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у вересні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.09.2015р. (а.с.116 т.1);

- рахунок №1/9п3 від 02.09.2015р. на суму 45797349,24грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у вересні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.09.2015р. (а.с.116 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/10п1 від 24.09.2015р. на суму 45495413,53грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у жовтні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.10.2015р. (а.с.117 т.1);

- рахунок №1/10п2 від 02.10.2015р. на суму 45495413,53грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у жовтні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.10.2015р. (а.с.117 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/10п3 від 02.10.2015р. на суму 45495413,53грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у жовтні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 26.10.2015р. (а.с.118 т.1);

- рахунок №1/11п1 від 30.10.2015р. на суму 41026385,30грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у листопаді 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.11.2015р. (а.с.118 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/11п2 від 03.11.2015р. на суму 41026385,30грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у листопаді 2015р.), з кінцевим терміном сплати 16.11.2015р. (а.с.122 т.1);

- рахунок №1/11п3 від 03.11.2015р. на суму 41026385,30грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у листопаді 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.11.2015р. (а.с.122 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/12п1 від 26.11.2015р. на суму 46095594,10грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у грудні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 02.12.2015р. (а.с.121 т.1);

- рахунок №1/12п2 від 03.12.2015р. на суму 46095594,10грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у грудні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 15.12.2015р. (а.с.121 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/12п3 від 03.12.2015р. на суму 46095594,10грн. (третій плановий платіж за спожиту електроенергію у грудні 2015р.), з кінцевим терміном сплати 25.12.2015р. (а.с.120 т.1);

- рахунок №1/1п1 від 23.12.2015р. на суму 47194411,25грн. (перший плановий платіж за спожиту електроенергію у січні 2016р.), з кінцевим терміном сплати 05.01.2016р. (а.с.120 зворотна сторона т.1);

- рахунок №1/1п2 від 23.12.2015р. на суму 47194411,25грн. (другий плановий платіж за спожиту електроенергію у січні 2016р.), з кінцевим терміном сплати 15.01.2016р. (а.с.119 т.1).

Відповідачем, на підтвердження оплати виставлених Позивачем рахунків, були надані до матеріалів справи копії відповідних платіжних доручень (а.с.а.с.17-47 т.2).

Між тим, означені рахунки були сплачені Відповідачем з порушенням встановлених строків на їх оплату, внаслідок чого Позивач, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, нарахував на заборгованість за означеними рахунками (за спожиту активну електричну енергію, планові платежі за спожиту активну електричну енергію та з компенсації перетікання реактивної електричної енергії) 3% річних в розмірі 1671382,70грн. (розрахунок а.с.а.с.130-135 т.1), інфляційні втрати в розмірі 6836542,14грн. (розрахунок а.с.а.с.136-138 т.1) та пеню в розмірі 26102673,39грн. (розрахунок а.с.а.с.139-143 т.1), передбачену п.4.5 договору.

Так, Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулось до місцевого господарського суду з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення 34610598,23грн. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р., з яких 3% річних в сумі 1671382,70грн., інфляційних втрат в сумі 6836542,14грн. та пені в сумі 26102673,39грн.

Своєю чергою, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» також звернулось до Господарського суду Запорізької області з зустрічними позовними вимогами до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання недійсним п.4.5 договору на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р., який було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Господарський суд Запорізької області своєю ухвалою від 22.03.2016р. у справі №908/330/16 призначив судову економічну експертизу, доручивши її проведення Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

10.04.2017р. з супровідним листом на адресу Господарського суду Запорізької області надійшов експертний висновок №413 від 27.03.2017р. (а.с.а.с.116-123 т.5), зі змісту якого вбачається:

- документально підтверджена несвоєчасність оплати Відповідачем за фактичну спожиту активну електричну енергію у січні 2015р. та у березні-грудні 2015р., а також наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2015р. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р.;

- за розрахунком експерта, за несвоєчасну оплату за фактичну спожиту активну електричну енергію у січні 2015р. та у березні-грудні 2015р., а також наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2015р. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. пеня документально підтверджується в сумі 4314971,77грн., 3% річних в сумі 251257,53грн. та інфляційні втрати в сумі 169962,09грн.

Розглянувши позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами, враховуючи висновок проведеної економічної експертизи, Господарський суд Запорізької області своїм рішення первісні позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнив частково стягнув з Публічного акціонерного товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 3% річних в сумі 251257,53грн., інфляційних втрат в сумі 169962,09грн. та пеню в сумі 4314971,77грн., між тим, у задоволені зустрічних позовних вимог було відмовив в повному обсязі.

Означене рішення суду було вмотивоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем (Позивач за зустрічним позовом) своїх договірних зобовязань за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. зі здійснення своєчасних розрахунків за спожиту активну електричну енергію у січні 2015р., з березня 2015р. по грудень 2015р. та за січень 2016р. та перетікання реактивної електричної енергії в квітні 2015р. Частковість задоволення позовних вимог була зумовлена висновком судово-економічної експертизи №413 від 27.03.2017р., яким було встановлено розмір необхідних до стягнення з Відповідача суми 3% річних, інфляційних втрат та пені за договором на спожиту активну електричну енергією та перетікання реактивної електричної енергії.

Своєю чергою, у задоволені зустрічного позову було відмовлено з мотивів недоведеності Відповідачем (Позивачем за зустрічним позовом) невідповідності п.4.5 договору вимогам чинного законодавства.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, норми яких застосовуються до про відносин сторін за укладеним до моменту вступу в силу означених Кодексів згідно п.4 їх Прикінцевих положень, укладений між сторонами договір на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. є належною підставою для виникнення у сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу розглядуваного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін спірні правовідносини, враховуючи період їх виникнення, регламентуються нормами Закону України «Про електроенергетику», Господарським та Цивільним кодексами України та іншими відповідними нормативно-правовим актами, в тому числі Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Наразі, сутність заявлених первісних позовних вимог полягає у стягненні з Відповідача нарахованих на суму заборгованості за спожиту активну електричну енергію у січні 2015р. та у березні-грудні 2015р., а також наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2015р. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», всупереч положень п.4.4 договору (в редакції додаткової угоди від 01.12.2008р.), не вчасно виконало свої зобовязання з оплати за спожиту активну електричну енергію у січні 2015р. та у березні-грудні 2015р., а також наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2015р., що Відповідачем наразі не заперечується та підтверджується наявними в справі платіжними документами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення своєчасного розрахунку з оплати спожитої активної електроенергії за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобовязання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобовязання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.611, 625 Цивільного кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобовязання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.4.5. укладеного договору.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з розрахунку позовних вимог, строк виконання обовязку з оплати за активну електричну енергію у відношенні якого, в розумінні ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, визначається прострочення платежу як підстава для стягнення заявлених нарахувань, Енергопостачальною організацією визначається виходячи з редакції п.4.3.1 договору за додатковою угодою від 01.12.2008р. Зі змісту означеної редакції вбачається, що планові платежі є альтернативою попередньої оплати, здійснення якої, в свою чергу, є правом, а не обовязком Споживача.

Беручи до уваги, що в силу загальних положень ст.ст.692, 693 Цивільного кодексу України, застосування яких в розглядуваному контексті не суперечить ст.ст.275, 276 Господарського кодексу України відносно послідовності виконання обовязків по оплаті товару, така оплата може бути або попередньою, або наступною (щодо поставки самого товару). Враховуючи, що відповідно до п.п.2.2.2, 4.2, 4.3.2 укладеного договору (в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2005р., яка у звязку із подальшим запровадженням планових платежів 01.12.2008р. не змінювалась) обсяг реалізованої електричної енергії визначається/фіксується сторонами в актах про спожиту активну електричну енергію тільки на початок розрахункового періоду, на момент здійснення передбачених п.4.3.1 договору планових платежів, такі оплати не можуть бути однозначно кваліфікований як попередня оплата або оплата фактично спожитої до цього моменту електричної енергії.

Апеляційний суд зауважує, що приймаючи 01.12.2008р. нову редакцію п.4.3.1 договору та впроваджуючи планові платежі, сторони не тільки узгодили, що такі планові платежі є сплатою за «спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію», але і не змінили редакцію п.2.2.1 договору, викладену додатковою угодою від 01.01.2005р., згідно якої обовязок Споживача зі сплати встановлюється по відношенню саме спожитої активної електроенергії.

Також, запровадження планових платежів додатковою угодою від 01.12.2008р. не призвело до змін п.4.1 та п.4.3 договору, зі зміст яких розрахунковим періодом, у відношенні якого мала здійснюватися плата за активну електроенергію, визначається саме місяць.

Більш того, положення п.4.5 договору встановлює наслідки у вигляді стягнення пені за несплачені платіжні документу лише у відношенні несплачених платежів за розрахунковий (а не плановий) період, посилаючись на п.4.3.2 договору, який безпосередньо та через текстуальне відсилання до п.4.2 договору також вказує на обовязковість зі сплати у відношенні спожитої та зафіксованої актами про спожиту на протязі розрахункового періоду електричну енергію, що відповідає п.6.13 ПКЕЕ.

Таким чином, не дивлячись на впровадження планових платежів п.4.3.1 додаткової угоди від 01.12.2008р., інші діючи в період розглядуваного спірного періоду положення договору, які визначають грошові зобовязання Споживача, зумовлюють можливість кваліфікації як порушення та підстави для настання наслідків прострочення в оплаті саме фактично спожитої активної електроенергії за підсумком розрахункового періоду. Означений висновок суду також відповідає пп.8 п.8.1 ПКЕЕ, відповідно якого право на отримання стягуваної пені та інших санкцій для Постачальника електричної енергії передбачено у відношенні несвоєчасної оплати саме спожитої електричної енергії, а не за невиконання планових платежів зі сплати електричної енергії, що споживається.

Відтак, перевіривши розрахунки первісних позовних вимог в частині їх нарахування виключно за несвоєчасну оплату рахунків за спожиту електричну енергію (без нарахування за планові платежі), які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги та розрахунки суду першої інстанції (враховуючи висновок проведеної економічної експертизи), апеляційний суд погодився з правильністю розрахунків сум пені в розмірі 4314971,77грн. та 3% річних в розмірі 251257,53грн. за спожиту активну електричну енергію у січні, березні-грудні 2015р., а також наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2015р. за договором на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р.

Між тим, що стосується розрахунку розміру інфляційних втрат (а.с.а.с.136-140 т.1), суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положення п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., порядок формування індексу інфляції має визначатися за цілий місяць починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, та застосовуватися відносно суми заборгованості, що існувала на останній день місяця, індекс інфляції якого використовується, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Проте, проаналізувавши розрахунок Позивача та експерта, з урахуванням необхідності нарахування інфляційний втрат лише за спожиту активну електричну енергію та послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, судова колегія дійшла висновку, що місцевий суд, встановивши належною до стягнення суму інфляційної індексації у розмірі 169962,09грн. не врахував, що означені нарахуванні здійснені за неповний календарний місяць.

Викладене зумовлює безпідставність стягнення вказаної місцевим судом суми інфляційної індексації, оскільки індекс інфляції формується за місяць в цілому і не може визначатися щодо меншого періоду ані як середнє арифметичне число, ані братися в повному значені. Отже, переглядуване рішення в частині задоволених вимог щодо інфляційної індексації в розмірі 169962,09грн. підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволені таких вимог.

Крім цього, Скаржником до апеляційного суду було заявлено клопотання про зменшення розміру стягуваної пені на 80% (а.с.а.с.1-10 т.6). Проте, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення означеного клопотання, з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції такого клопотання Відповідачем заявлено не було, як і не доведено неможливість представлення доказів наявності виключних, у розумінні ст.233 Господарського суду України, підстав для такого зменшення під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

Так, колегією суддів апеляційного суду не було встановлено передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування судового рішення в частині пені, а само по собі незастосування місцевим судом свого дискреційного повноваження за ст.83 цього Кодексу щодо зменшення такої пені, про яке первісний Відповідач не просив під час розгляду справи у першій інстанції, не може вважатися належною підставою для зміни апеляційним судом стягуваної суми з цього приводу.

Своєю чергою, сутність розглянутих і вирішених місцевим судом зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» полягають у визнанні недійсним п.4.5 договору на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. з підстав його невідповідності ч.2 ст.231 Господарського кодексу України.

Між тим, обґрунтованість зустрічних вимог місцевим судом була розглянута в контексті положень Цивільного та Господарського кодексів України, що набули чинності 01.01.2004р., тоді як спірний пункт договору було запроваджено з моменту укладання договору 10.01.2001р. і в подальшому не змінювався. Відтак, оцінка законності таких вимог мала бути здійснюватися за законодавством на момент укладання, а посилання Зустрічного позивача з цього приводу на ч.2 ст.231 Господарського кодексу України є безпідставним.

Втім, застосування положень Господарського та Цивільного кодексів України не призвело до неправильного вирішення справи в частині зустрічних вимог, адже Заявником зустрічних вимог не доведено, а колегією суддів апеляційного суду не вбачається підстав для спростування законності спірного п.4.5. договору на користування електричною енергією №1 (20/170) від 10.01.2001р. за Цивільним кодексом УРСР з підстав, що згадувалися у зустрічному позові.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в частині зустрічного позову, тим більше, що сторонами рішення місцевого суду в цій частині не оскаржується.

Між тим, враховуючи допущені місцевим судом порушення норм матеріального права при визначені належної до стягнення суми інфляційних втрат при розгляді первісних позовних вимог, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове скасування переглядуваного рішення в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення з Відповідача інфляційних втрат в сумі 169962,09грн., що за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює розподіл витрат зі сплати судового збору за подання первісної позовної заяви між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

При цьому, беручи до уваги, що заявлені апеляційні вимоги не відповідають висновкам апеляційного суду відносно результатів перегляду справи, в задоволені апеляційної скарги має бути відмовлено із віднесенням на рахунок Скаржника судових витрат з її подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 4-5, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.09.2017р. (повний текст підписано 08.09.2017р.) у справі №908/330/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.09.2017р. (повний текст підписано 08.09.2017р.) у справі №908/330/16 скасувати в частині задоволення первісних позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя інфляційних втрат в сумі 169962,09грн., у звязку з чим п.2 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

« 2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код 00130926) пеню в розмірі 4314971,77грн., 3% річних в розмірі 251257,53грн. та судовий збір в розмірі 27270,25грн.»

3. В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області (повний текст підписано 08.09.2017р.) у справі №908/330/16 залишити без змін.

4. Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук.4 примір.: 1-Позивачу, 2-Відповідачу, 3-у справу, 4-ГСЗО