УХВАЛА

07.11.2017Справа № 910/17322/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія"

на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича

у справі №910/17322/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт"

про стягнення грошових коштів

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від ВДВС: Рибчинський О.В. - за довіреністю від 04.09.2017 року;

від заявника (стягувача, позивача): Романюк Д.М. - за довіреністю №2 від 12.01.2017 року;

від боржника (відповідача): не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.10.2015 року Господарським судом міста Києва на примусове рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 року у справі №910/17322/15, яке набрало законної сили 09.10.2015 року, видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 115-А, ідентифікаційний код 32396857), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ" (04050, м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17, ідентифікаційний код 36530971), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 311 232,66 грн. (триста одинадцять тисяч двісті тридцять дві гривні 66 копійок) основного боргу, 537,20 грн. (п'ятсот тридцять сім гривень 20 копійок) 3% річних, 10 743,92 грн. (десять тисяч сімсот сорок три гривні 92 копійки) пені та 6 450,27 грн. (шість тисяч чотириста п'ятдесят гривень 27 копійок) судового збору.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (розпорядження від 31.07.2017 року №05-23/2228) зазначену скаргу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Якименко М.М.) від 08.08.2017 року скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.08.2017р. у справі №910/17322/15 скасовано, справу №910/17322/15 передано на розгляд до Господарського суду м. Києва по суті.

До канцелярії Господарського суду міста Києва від Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/17322/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 року розгляд скарги призначено на 07.11.2017 року.

У судове засідання 07.11.2017 року представник боржника не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 07.11.2017 року представник скаржника (позивача) скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити, представник ВДВС заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Заявою №509 від 22.07.2016 року ТОВ "Торгова електрична компанія" звернулося до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2015р. №910/17322/15.

28.07.2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мілоцьким О.Л. винесено постанову ВП №51788493 про відкриття виконаного провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2015р. №910/17322/15.

31.05.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським Олександром Володимировичем винесено постанову ВП №51788493 про повернення виконавчого документу стягувачу, при винесені даної постави державний виконавець керувався п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, на думку скаржника, постава від 31.05.2017 року ВП №51788493 про повернення виконавчого документу стягувачу є незаконною та безпідставною і підлягає скасуванню, з тих причин, що державний виконавець мав право повертати Стягувачу виконавчий документ лише після виконання вимог ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», а саме звернення стягнення на нерухоме майно Боржника.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до норм частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VII) виконавцю надано широке коло прав для реалізації покладених на нього обов'язків. Серед прав виконавця зазначено, крім іншого, право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Крім того, нормами частини 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, старший державним виконавецем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинський О.В., повернув наказ Господарського суду міста Києва №910/17322/15 від 09.10.2015 року за 2 місяці до закінчення вказаного вище річного строку, хоча п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлює, що відсутність майна на яке може бути звернено стягнення, має бути встановлена виконавцем саме протягом року. Відповідно до закінчення річного терміну від дати відкриття виконавчого провадження, виконавець не має право повертати виконавчий документ стягувачу, і зобов'язаний весь цей час здійснювати заходи щодо розшуку майна боржника на яке може бути звернуто стягнення.

В постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві від 31.05.2017 року вказано, що згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек відомостей за Боржником зареєстроване нерухоме майно, але на нього накладено заборона та воно перебуває в іпотеці. Розмір забезпечених іпотекою зобов'язань Боржника раніше перед ПАТ «Брокбізнесбанк», а на даний час, перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, складає - 364 665 000,00 грн. Згідно оголошення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо проведенні відкритих торгів (аукціону) з продажу активів - прав вимоги за кредитами АТ «Брокбізнесбанк», станом на 08.11.2016 року початкова ціна цілісного майнового комплексу, в тому числі нерухомого майна складає: - 381 311 209,05 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В даному випадку має місце саме той випадок, коли розмір заборгованості перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (заставодержателем) забезпечене заставою менше вартості предмета застави на 16 646 209,05 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що старший державний виконавець Рибчинський О.В. мав право повертати Стягувачу виконавчий документ лише після виконання вимог п. 2 ч. 1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», а саме звернення стягнення на нерухоме майно Боржника.

Тому повернення виконавчого документа стягувачу на підставі постанови старшого державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича від 31.05.2017 року ВП №51788493 - є неправомірним та передчасним.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, за результатами розгляду скарги доводи скаржника визнаються судом правомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича від 31.05.2017 року (про повернення виконавчого документу стягувачу) у виконавчому провадженні №51788493.

3. Зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича поновити виконавче провадження №51788493 про що прийняти відповідну постанову.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко