ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р.Справа № 916/2789/16

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючий суддя Волков Р.В.

суддя Рога Н.В. та суддя Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю „СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна"

про стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211068,00 грн.

За участю представників:

Від позивача: Татарченко С.І. (директор), Маліченко Л.Т. (за довіреністю);

Від відповідача: Мензар О.Є. (за довіреністю), Лапінська О.М. (за довіреністю), Квальярді М.Ю. (за довіреністю);

Від третьої особи: не з`явився.

Встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Біона групп" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк" та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю (СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна) про стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211 068,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором № OIL165001 про надання документального акредитива від 05.05.2016р. щодо належної перевірки документів, виставлених для відкриття акредитива, здійснення банком оплати за акредитивом за відсутності повного пакету необхідних документів, відсутність страхового сертифікату на відвантаження товару, неналежні копії наданих банку документів та інші обставини викладені в позовній заяві.

Позивач також звернувся з заявою „про уточнення позовних вимог" від 27.11.2017", в якому просив стягнути з відповідача 8200долл. США, еквівалентні на 27.11.2017р. 220058грн. Під час розгляду вказаної заяви в судовому засіданні 28.11.2017 позивач цю заяву не підтримав та просив її не розглядати.

Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказує на здійснення належної перевірки наданих для відкриття акредитиву документів в межах встановлених законодавством обсягів, відсутність підстав для відмови у відкритті акредитиву, наявність належного страхового полісу у пакеті документів та просить відмовити у задоволенні позову з цих та інших підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Третя особа по справі зазначила, що вона не має жодних договірних відносин з позивачем та відповідачем, не є морським перевізником, не є стороною зовнішньоекономічного контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла, та що рішення суду жодним чином не впливає на її права та обов'язки стосовно позивача та відповідача. Вказує що діє як агент морського перевізника лише на території України та не має відношення як до коносаменту, так і до документу який в якості коносаменту було надано позивачем до позову. Просить розглядати справу без їх участі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

02.05.2016р. між ТОВ „Біона групп" (покупець) та компанією Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd (продавець) було укладено контракт RM №777042016 на поставку рослинного масла, у відповідності до п. 1.1 якого продавець продає, а покупець купує на умовах CIF Одеса рослинне масло (товар).

Додатком №4 до контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р. сторонами угоди було передбачено форму здійснення розрахунку за поставлений ТОВ „Біона групп" товар контрагентом з Китаю у формі акредитиву, умови якого були визначені сторонами контракту. Сторонами контракту на поставку рослинного масла було визначено, що документарний акредитив підпорядковується „Уніфікованим звичаям і правилам щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600.

Додатками до контракту є додаток № 1 - специфікація якості, додаток № 2 - графік погрузки, додаток № 3 - ціна та додаток № 4 - умови оплати. Зазначені додатки є невід'ємними частинами договору.

Додатком № 4 сторонами контракту передбачено форму здійснення розрахунку за поставлений контрагентом з Китаю Покупцю товар у формі акредитиву, умови якого були визначені сторонами контракту. Сторонами контракту на поставку рослинного масла було встановлено, що документарний акредитив регулюється Уніфікованими правилами.

Акредитив повинен бути покритим, непідтвердженим, безвідкличним.

Пунктом 6 додатку № 4 передбачено, що акредитив розкривається проти таких документів: розрахунок фактура на товар - 3 оригінала; сертифікат якості CIQ - 1 оригінал; коносамент - 3 оригінала і 3 копії; пакувальний лист 3 оригінала; сертифікат походження - 1 оригінал і 3 копії; сертифікат якості продавця - 3 оригінала; сертифікат аналізу - 1 оригінал; експортна декларація - сканована копія; сертифікат страхування про страхування перевезення товару на суму 110% вартості товару, в якому бенефіціаром виступає покупець - 1 оригінал і 1 копія. Усі документи повинні бути англійською мовою та надані ПАТ "Марфін Банк" протягом дії акредитива.

Приписами ч. 2 ст. 1087 Цивільного кодексу України встановлено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

05.05.2016 між ТОВ "Біона групп" (Боржник) і ПАТ "Марфін банк" (Банк) укладено договір № OIL165001 про надання документарного акредитива, відповідно до якого Банк зобов'язався за дорученням Боржника надати документарний безвідкличний акредитив на суму 10250 доларів США (акредитив) на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd в особі Mr. Xueyong Wang, що знаходиться за адресою: No. 11 Tongshan road shibey District, Qingdao, China (Бенефеціар), для забезпечення розрахунків за договором RM №777042016 від 02.05.2016 (контракт). В забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за даним договором, Боржник розміщує грошове забезпечення (покриття) у розмірі 10250 доларів США на рахунок № 40 в ПАТ "Марфін банк", МФО 328168. Умови акредитиву викладені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору. Копія контракту є додатком №3 до даного договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Банк надає акредитив строком по 30.07.2016 включно, після закінчення якого акредитив втрачає чинність. Оплата по акредитиву проводиться з рахунку, відкритого у ПАТ "Марфін банк", МФО 328168, проти документів, представлених у додатку № 4 до контракту RM № 777042016 від 02.05.2016 у строгій відповідності з умовами акредитива та при строгому дотриманні всіх умов і строків акредитива, що викладені в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 1.1-1.4 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. Банк зобов'язується за дорученням Боржника надати документарний безвідкличний акредитив на суму 10250 доларів США (далі - акредитив) на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd в особі Mr. Xueyong Wang, що знаходиться за адресою: No. 11 Tongshan road shibey District, Qingdao, China (далі за текстом - Бенефеціар), для забезпечення розрахунків за договором RM №777042016 від 02.05.2016р. (далі за текстом - контракт). В забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за даним договором, Боржник розміщує грошове забезпечення (покриття) у розмірі 10250 доларів США на рахунок №40, в ПАТ „Марфін банк", МФО 328168. Умови акредитиву викладені у додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору. Копія контракту є додатком №3 до даного договору.

Положеннями ч. 1 ст.1093 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" від 7 грудня 2000 року 2121-III (з наступними змінами і доповненнями) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Умовами п. 4.1 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. сторонами було визначено, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань за цим договором з порушенням його умов (неналежне виконання), сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Положеннями п. п. 6.2, 6.3 договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р. даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Взаємовідносини сторін не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

21.06.2016 ПАТ "Марфін банк" отримав від банку Бенефеціара, встановлений договором № OIL165001, пакет документів на виплату акредитива, в тому числі оригінал коносамента, для надання на користь останнього акредитива, про що ТОВ "Біона групп" було повідомлено Банком.

Після врегулювання питання між ТОВ „Біона групп" та продавцем товару за договором RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р. з приводу невідповідності характеристик товару зі специфікацією наданою разом із іншими документами для надання на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd акредитиву, 29.06.2016р. ПАТ „Марфін банк" було перераховано на користь продавця за договором поставки грошові кошти у розмірі 8200,00 доларів США, що підтверджується реєстром документів по рахунку ТОВ „Біона групп".

Звертаючись з позовом до ПАТ „Марфін банк" ТОВ „Біона групп", зокрема, зазначало, що після укладання договору транспортного експедирування на портовий супровід контейнеру, позивач дізнався, що на адресу ТОВ „Біона групп" не було відправлено жодного вантажу, а наданий Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd коносамент є підробленим.

Викладені обставини, за переконанням ТОВ „Біона групп", свідчать про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань з перевірки документів, наданих банком бенефеціара, що, в свою чергу, призвело до безпідставного перерахування грошових коштів на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd та стало причиною понесення ТОВ „Біона групп" збитків на суму 211068,00 грн., оскільки останнім так і не було отримано товару.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного Кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, для настання деліктної відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що ПАТ "Марфін банк" не виконав взяті на себе зобов'язання з перевірки документів, наданих банком Бенефеціара.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України).

Приписами ч.4 ст.1088 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.

Відповідно до ст. 1093 ЦК України, у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара.

У разі відкриття покритого акредитива при його відкритті бронюються грошові кошти платника на окремому рахунку в банку-емітенті або виконуючому банку.

У разі відкриття непокритого акредитива банк-емітент гарантує оплату за акредитивом при тимчасовій відсутності коштів на рахунку платника за рахунок банківського кредиту.

Згідно зі ст. 1095 ЦК України, безвідкличний акредитив може бути анульований або його умови можуть бути змінені лише за згодою на це одержувача грошових коштів.

Статтею 1096 ЦК України передбачено, що на прохання банку-емітента виконуючий банк може підтвердити безвідкличний акредитив шляхом прийняття додатково до зобов'язання банку-емітента зобов'язання провести платіж відповідно до умов акредитива.

Для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, що підтверджують виконання всіх умов акредитива.

У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями встановлений Постановою Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 „Про затвердження Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями" (з наступними змінами і доповненнями), яким відповідно до п. 1.1 встановлено загальні правила Національного банку України (далі - Національний банк) щодо відкриття, авізування, супроводження, виконання та закриття документарних акредитивів (далі - акредитив), що здійснюють уповноважені банки для будь-яких фізичних чи юридичних осіб, представництв юридичних осіб - нерезидентів (далі - особи) під час їх розрахунків за договорами з нерезидентами, оформленими відповідно до вимог законодавства України (далі - договір) та/або для власних потреб.

При цьому, п. 1.2 Постанови Правління Національного Банку України від 3 грудня 2003 року N 514 визначено, що під час здійснення розрахунків за договорами в іноземній та національній валюті можна використовувати всі акредитиви, що передбачені діючими Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів, розробленими Міжнародною торговельною палатою, або іншими міжнародними документами, які регулюють питання проведення розрахунків за акредитивами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою (далі - УПДА або інші міжнародні документи, затверджені МТП), з урахуванням міжнародної стандартної банківської практики та особливостей, визначених цим Положенням, і не суперечать законодавству України.

З огляду на викладене вище по тексту рішення, а також приймаючи до уваги умови документарного акредитиву, викладені у додатковій угоді №4 до контракту RM №777042016 на поставку рослинного масла від 02.05.2016р., господарський суд вважає за необхідне звернутись до приписів „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600 (Правила від 01.01.2007р. №600), якими, зокрема, встановлено стандарти перевірки документів, які подаються банку для перерахування коштів на користь бенефеціара.

Приписами „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600 встановлено, що банки, які беруть участь у здійсненні акредитиву, повинні перевіряти надані документи для визначення, тільки на підставі документів, чи відповідають вони по зовнішнім ознакам вимогам належної вистави (п. а) ст. 14 ). При цьому, ст. 14 Правил від 01.01.2007р. №600 встановлено, що транспортний документ може бути виданий будь-якою стороною, іншою ніж перевізник, власник, капітан або фрахтувальник, за умови, що транспортний документ відповідає вимогам статей 19, 20, 21, 22, 23 і 24 даних правил.

Статтею 14 "Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива" від 01.01.2007 № 600 визначені стандарти перевірки документів. Так, виконуючий банк, діючи у відповідності зі своїм призначенням банк, що підтверджує, якщо такий є, і банк-емітент повинні перевіряти представлені документи для визначення, тільки на підставі документів, чи відповідають вони по зовнішніх ознаках вимогам належного представлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Марфін банк" отримав від банку Бенефіціара певні документи, в тому числі оригінал коносамента, для надання акредитива, про що ТОВ "Біона групп" було повідомлено Банком".

Під час розгляду справи ТОВ „Біона групп" зазначало, що наданий Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd коносамент має численні недоліки, зокрема, орфографічні помилки, помилки в реквізитах перевізника на бланку коносамента, належність тексту на звороті коносаменту іншому перевізнику, відсутність голографічного зображення на звороті, належність підпису іншій особі, ніж перевізник.

Статтею 20 Правил від 01.01.2007р. №600 встановлено вимоги до коносаменту, який повинен містити, зокрема, такі відомості як ім'я перевізника й бути підписаний: перевізником або названим їм агентом за або від імені перевізника, або капітаном або названим їм агентом за або від імені капітана; будь-який підпис перевізника, капітана або агента повинні бути ідентифіковані як підписи перевізника, капітана або агента; будь-який підпис агента повинен вказувати чи коносамент підписаний за чи від імені перевізника, або за або від імені капітана; вказівка, що товари були відвантажені на судно в порту навантаження, передбаченому в акредитиві, способі та містити інші відомості.

На виконання вимог Правил від 01.01.2007р. №600 та зобов'язань, які ПАТ „Марфін банк" було прийнято на себе за договором № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016р., останнім було проведено перевірку наданих документів на їх відповідність названим вимогам, за результати якої банк дійшов висновку про відповідність поданих документів вимогам акредитиву, що мало наслідком перерахування коштів на користь Qingdao Dayezhongtian Import&Export Co/ Ltd у розмірі 8200долл. США

Згідно з п. 3.1 договору № OIL165001 про надання документального акредитива від 05.05.2016р. Банк надає акредитив строком по 30.07.2016р. включно, після закінчення якого акредитив втрачає чинність. Оплата по акредитиву проводиться з рахунку, відкритому у ПАТ „Марфін банк", МФО 328168, проти документів, представлених у додатку №4 до контракту RM №777042016 від 02.05.2016р. у строгій відповідності з умовами акредитива та при строгому дотриманні всіх умов і строків акредитива, що викладені в додатку №1 до договору.

Таким чином, позивач та відповідач в якості підстави для оплати за акредитивом визначили не лише документи з додатку № 4 до контракту RM №777042016 від 02.05.2016р., а й документи з додатку № 1 до договору № OIL165001 про надання документарного акредитива від 05.05.2016.

У п. 46А додатку № 1 до договору про надання документарного акредитива зазначається перелік документів необхідних для відкриття акредитиву:

- підписаний комерційний рахунок у 3-х оригіналах;

- сертифікат якості СІQ - 1оригінал;

- коносамент у 3-х оригіналах та 3-х копіях;

- пакувальний лист у 3 оригіналах;

- сертифікат походження у 1 оригіналі та 3 копіях;

- сертифікат якості продавця у 3 оригіналах;

- сертифікат аналізу - 1 оригінал;

- страхове свідоцтво про страхування відправки товарів на суму 110 процентів вартості товарів, у якому покупець є вигодонабувачем - 1 оригінал та 1 копія.

Останній документ пункту 46А додатку 1 мовою оригінала вказаний як "INSURANCE CERTIFICATE ON INSURANCE OF THE SHIPMENT OF THE GOODS FOR THE AMOUNT OF 110PCT OF THE COST OF THE GOODS, IN WHICH THE BUYERIS THE BENEFICIARY IN 1 ORIGINAL AND 1 COPY".

Такий документ не був отриманий банком у пакеті документів на виплату акредитиву. Замість нього отриманий CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY, який є страховим полісом на перевезення вантажів.

Суд також погоджується з твердженнями позивача про те, що у додатку № 1 йдеться про надання страхового сертифікату саме на відвантаження товару, а не на перевезення, як це зазначає відповідач.

Такий висновок суду ґрунтується на наданому до справи перекладі зазначеного додатку № 1, перекладі з англійської слова „SHIPMENT" саме як „відвантаження", саме таке значення міститься у „Уніфікованим звичаям і правилам щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600.

Відкриття акредитиву без наявності всіх передбачених для цього відповідно до умов договору документів є безумовним порушення з боку відповідача та надає суду підстави стверджувати про обґрунтованість позовних вимог по справі.

Стосовно заперечень відповідача про наявність страхового документу, передбаченого додатком № 4 до контракту RM №777042016 від 02.05.2016, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вказаний контракт викладений двома мовами - англійською та російською.

Відповідно до п.12.4 Контракту, його домінуючою мовою є російська, що слід враховувати у разі будь-яких протиріч між англійським та російським текстами контрактів. Російськомовна частина додатку № 4 до контракту у п.6 в якості документів до розкриття акредитиву зазначає в тому числі сертифікат страхування про страхування перевезення вантажу.

Проте таке визначення страхового документу у тексті контракту жодним чином не змінює обов'язки відповідача, які він взяв на себе за договором з позивачем про надання документарного акредитива, в тому числі в частині встановленого додатком 1 до договору переліку документів необхідних для відкриття акредитиву.

З наявних в матеріалах справи вбачається, що відповідач відкрив акредитив (здійснив платіж), на підставі пакету документів в якому відсутній страховий сертифікат про страхування відвантаження товару, яке позивач вимагав від вантажовідправника і яке зазначено в додатку № 1 до Договору акредитива, укладеного між сторонами.

Відкриття акредитива (проведення платежу) без зазначеного в договорі акредитива страхового документа є порушенням договірних зобов'язань, які взяв на себе відповідач згідно договору акредитива.

Суд також погоджується з твердженнями позивача щодо того, що копії наданих банку документів на виплату акредитиву, а саме коносаменту та сертифікату походження, не є копіями з оригіналів та не містять підписів та печаток, які присутні на оригіналі. Також документ, який названо копією страхового полісу, не містить тексту на тильній стороні як у оригіналі, тоді як вказаний текст є переліком страхових випадків які покриває цей поліс.

Також відповідають дійсності твердження позивача, про те, що відмітка в коносаменті (кінцеве місце доставки) не відповідає умовам поставки, умовам в контракті, оскільки визначення CIF, поставка на умовах CIF означає, коли товар перейшов через поручні судна в порту завантаження, а продажна ціна включає в себе вартість товару, факт або транспортні витрати виключно до порту розвантаження, а також вартість страховки морського перевезення виключно від порту завантаження до порту розвантаження, тобто рух вантажу за умовами поставки CIF закінчується в порту розвантаження.

Згідно ст.32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального Кодексу України).

За таких обставин суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211068,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 22, 202, 525, 526, 626, 627, 629, 610, 1088, 1093, 1095, 1096, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 14, 20 „Уніфікованих звичаїв і правил щодо документарного акредитива„ від 01.01.2007р. №600, ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" ст.ст. 32, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп" до Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю, про стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211068,00 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк" (68003, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп" (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19, ) 211068/двісті одинадцять тисяч шістдесят вісім/грн. 00 коп. - безпідставно виплачених коштів з акредитива та 3166/три тисячі сто шістдесят шість грн. 02 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 28.11.2017р. Повний текст рішення складено 04 грудня 2017 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Г.Є. Смелянець

Суддя Н.В. Рога