ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р.Справа № 916/1039/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» Від ПАТ «Одесагаз» Від ФОП Семенченко С.С. Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Лашина В.В. Герасименко Ю.С. Бондар Ю.О., довіреність № 01/01/17, дата видачі: 04.01.17 Кураніна К.С., довіреність № 21/17-8, дата видачі: 03.01.17 Печериця В.П., довіреність № 21/17-2, дата видачі: 03.01.17 Сіржант Ю.В., довіреність № б/н, дата видачі : 09.08.17
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента»
на рішення господарського суду Одеської області
від15.08.2017р.
у справі№ 916/1039/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента»
до відповідачів про1.Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» 2. Фізичної особи - підприємця Семенченко Світлани Савелівни визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.05.2017р. порушено провадження у справі № 916/1039/17 за позовом ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» до ПАТ «Одесагаз» про визнання укладеним договору між ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» та ПАТ «Одесагаз» в редакції та на умовах позивача, запропонованих проектом договору, який є додатком до листа (оферти) вих. №21/02 від 08.02.2017р. та призначено до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2017р., враховуючи те, що постачання природного газу за спірною адресою, а саме: АДРЕСА_1, прим. 511 вже здійснюється на підставі договору, укладеного між ПАТ «ОДЕСАГАЗ» та Семенченко С.С., суд керуючись ст.ст. 24, 86 ГПК України за власною ініціативою залучив до участі у справі іншого відповідача - Фізичну особу-підприємця Семенченко Світлану Савелівну.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.08.2017р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання договору укладеним відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, відповідно до якої скаржник просить скасувати рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/1039/17 від 15.08.2017р.; прийняти нове рішення, яким позовну заяву ТОВ «ІЛК «Рента» від 27.05.2017р. до ПАТ «Одесагаз» про визнання договору укладеним - задовольнити у повному обсязі.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на наступне:

- Семенченко С.С. за укладеним договором із ПАТ «Одесагаз» користується, та фактично розпоряджається складовою майна, що належить ТОВ «ІЛК «Рента»;

- Семенченко С.С. за укладеним договором розпоряджається товаром, тобто придбаним газом, та фактично регулює поставку означеного товару до приміщення № 511, яке не належить Семенченко С.С.;

- судом не надано правової оцінки порушення Семенченко С.С. зобов'язань встановлених п. 10 глави 3 розділу 5 Кодексу ГРС, що призвело до унеможливлення укладення відповідного правочину між ТОВ «ІЛК «Рента» та ПАТ «Одесагаз»;

- листом від 22.12.2016р. Семенченко С.С. фактично сповістила ПАТ «Одесагаз» про зміну права власності, тобто істотну зміну обставин, що також може бути підставою для розірвання договору з боку постачальника;

- Семенченко С.С. порушив норми чинного законодавства та не розірвав існуючий договір розподілу природного газу у передбачені строки;

- ПАТ «Одесагаз» протиправно відмовив в укладенні договору дійсному власнику ТОВ «ІЛК «Рента» за умови додержання положень щодо укладення договору;

- відмова ПАТ «Одесагаз» в укладенні договору про розподіл природного газу повністю суперечить принципам державної регулятивної політики природних монополій, визначених Концепцією вдосконалення державного регулювання природних монополій, затвердженої Указом Президента України від 27.09.2007р. за № 921/2007;

- ТОВ «ІЛК «Рента» як споживачу, обмеженому у праві вибору контрагенту щодо придбання природного газу - ПАТ «Одесагаз», який є суб'єктом природної монополії, у супереч чинному - законодавству - відмовив в укладенні відповідного договору;

- суд на підставі неповно досліджених обставин справи дійшов хибного висновку щодо формальної невідповідності договору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.09.2017р. (у складі колегії суддів: головуючого - Богатиря К.В., суддів - Аленіна О.Ю., Лашина В.В.) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» до провадження та призначено до розгляду на 18.10.2017р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2017р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та розгляд апеляційної скарги по справі № 916/1039/17 відкладено на 20.11.2017р. о 10:30.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

25.08.2016р. на підставі свідоцтв № 1644 та № 1647 від 25.08.2016р. та згідно інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 66634768, № 66635243 від 25.08.2016р. ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» набуло право власності на нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

24.11.2016р. у зв'язку із зміною власника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» із заявою щодо укладання договору про газопостачання (вих. №265/11). Не отримавши відповіді, 08.02.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» повторно було надіслано Публічному акціонерному товариству «Одесагаз» заяву щодо укладення договору розподілу природного газу (оферта) № 21/02, якою запропонував укласти договір розподілу природного газу та направив власний проект договору, який було складено у відповідності до вимог НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2498.

Листом від 03.03.2017р. № 21/17-81 Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента», що на даний час за адресою АДРЕСА_1 діє договір розподілу природного газу з гр. Семенченко С.С. Згідно з пунктом 10 глави 3, розділу VI Кодексу газорозподільчих систем, договір розподілу природного газу укладається з новим споживачем після припинення дії договору із споживачем, який звільняє об'єкт або приміщення. Відповідно до п. 12.3. Типового договору розподілу природного газу «Цей договір може бути розірваний за згодою Сторін, або за ініціативою Споживача». Наразі Семенченко С.С. з відповідною заявою про розірвання договору розподілу природного газу в ПАТ «Одесагаз» не зверталася.

Як вбачається із відзиву за вх. №11093/17 від 18.05.2017р., Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» проти позову заперечує, в обґрунтування своєї позиції зазначає, що дійсно позивачем ТОВ «ІЛК «Рента» на адресу ПАТ «Одесагаз» було надіслано листи № 265/11 від 24.11.2016р. та № 21/02 від 08.02.2017р. щодо укладання договору розподілу природного газу, оскільки позивач є новим власником спірних приміщень за адресою: АДРЕСА_1. Однак, позивачу було відмовлено, з огляду на те, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем, розділ 6 главу 3 пункти 4, 5, 7 ПАТ «Одесагаз» було направлено заяву - приєднання, споживачу Семенченко С.С., який вже фактично був підключений до газорозподільної системи, яку споживач у свою чергу підписав і повернув оператору ГРМ, що і є фактом укладання договору шляхом приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України, а відтак ПАТ «Одесагаз» було правомірно укладено договір зі зазначеним споживачем. Що стосується переукладання договору з ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» як з новим власником спірних приміщень, то відповідно до пункту 6 глави 3 розділу 6 Кодексу ГРС в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об'єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Оскільки, споживачем є Семенченко С.С., то саме вона повинна була звернуся із відповідною заявою до ПАТ «Одесагаз», чого зроблено не було. Натомість було звернення Семенченко С.С. до ПАТ «Одесагаз» про намір продовжувати здійснювати розподіл природного газу за діючим договором, та продовжувати діючі договірні відносини з ПАТ «Одесагаз», що підтверджується листом від 26.12.2016р. вх. № 2320.

Порядок укладання договорів з розподілу природного газу здійснюється відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», положень розділу V Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (Кодекс ГРМ), та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829.

Відповідно до глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015р. № 2494:

Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об'єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (п. 1).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (п. 3).

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4).

Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об'єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Нові власники об'єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи:

1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об'єкт (приміщення);

2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби;

3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби).

За відсутності зауважень або після їх усунення Оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або дати усунення зауваження) повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних, а для нового споживача надає (підтверджує) сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (п. 6).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7).

У разі прийняття рішення про відмову споживачу (замовнику) в укладанні договору розподілу природного газу Оператор ГРМ інформує про це споживача (замовника) та відповідний територіальний орган Регулятора (п. 8).

У разі звільнення займаного об'єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов'язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об'єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об'єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

Оператор ГРМ зобов'язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об'єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об'єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов'язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об'єкт або приміщення (п. 10).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі по тексту - Типовий договір).

Відповідно до п. 1.2. Типового договору, умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Пунктом 1.3. Типового договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 1.4. Типового договору визначено, що заява-приєднання це письмова заява-приєднання Споживача до умов цього Договору, складена відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, що містить персоніфіковані дані щодо Споживача та його об'єкта та є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 12.3. Типового договору, цей Договір може бути розірваний за згодою Сторін або за ініціативою Споживача у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 12.5. Типового договору передбачено, що у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) Споживач зобов'язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим Договором до вказаного Споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) Споживач зобов'язаний здійснювати оплату послуг за цим Договором, виходячи з умов цього Договору.

Відповідно до п. 12.7. Типового договору, складений Сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід'ємною частиною цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2016р. за вх. № 2320 до ПАТ «Одесагаз» від Семенченко С.С. та ОСОБА_10 надійшов лист, в якому зазначено, що останні звертаються до ПАТ «Одесагаз» з проханням не припиняти здійснення постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1. Також в листі вказано, що на цей час у приміщенні на підставі діючого договору оренди від 10 листопада 2015року (строк дії до 01 листопада 2018року) перебуває Орендар ОСОБА_11, який здійснює у зазначеному приміщенні адвокатську діяльність відповідно до вимог чинного законодавства України. Вказаний договір є обов'язковим для виконання власниками нежитлового приміщення АДРЕСА_1 у відповідності до ст. 770, 814 ЦК України та у відповідності до п. 8.1. Договору оренди від 10 листопада 2015р. ТОВ «ІЛК «Рента» знає про зазначені факти, але всіма способами намагається зробити перебування орендаря у цьому приміщенні неможливим. Додатково Семенченко С.С. та ОСОБА_10 звертають увагу, що дбають про утримання нежитлових приміщень АДРЕСА_1 у належному стані та про своєчасну оплату всіх комунальних платежів, у зв'язку з чим по зазначеному об'єкту нерухомості відсутня заборгованість перед ПАТ «Одесагаз» чи ТОВ «Одесагаз Постачання». В прохальній частині означеного листа Семенченко С.С. та ОСОБА_10 просять продовжувати здійснення постачання природного газу в нежитлові приміщення АДРЕСА_1; не приймати рішення з приводу припинення надання послуг по об'єкту - нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

На підтвердження своєї позиції ПАТ «Одесагаз» надано заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу від 01.04.2016р., якою Семенченко С.С. засвідчила свою згоду на укладення вище зазначеного договору з ПАТ «Одесагаз», зазначена заява є підтвердженням того, що Семенченко С.С. є фактичним споживачем послуг з розподілу природного газу.

Крім того, ПАТ «Одесагаз» до матеріалів справи надано лист № 1347/16.2/7-17 від 07.02.2017р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг адресованого ПАТ «Одесагаз», в якому вказано, що у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) Споживач зобов'язаний здійснювати оплату послуг за Договором, виходячи з умов цього Договору. Відповідно до положень частин другої-четвертої статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Таким чином, питання розірвання договору розподілу природного газу може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання, відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За правилами ч.ч. 3, 4, 7 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу», ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами , зокрема, вільного вибору постачальника природного газу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», вибір суб'єкта або суб'єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов'язки здійснюється у прозорий і недискримінаційний спосіб на підставі критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, та не має створювати перешкод для реалізації прав споживачів на вільний вибір постачальника.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника.

Відповідно до розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.3015 р. № 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов'язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Розділом IV Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.3015 р. № 2496 встановлено, що кожен споживач (у тому числі побутовий споживач) має право на вільний вибір постачальника шляхом укладення з ним договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, передбачених цими Правилами.

Пунктом 6 глави 3 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об'єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Крім того, відповідно до розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.3015 р. № 2496, споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.

Як вже було зазначено колегією суддів апеляційного господарського суду, договір постачання природного газу з новим споживачем укладається після розірвання договору із споживачем, який звільняє приміщення. Однак як підтверджено матеріалами справи, на даний час діє договір розподілу природного газу у нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, укладений між ПАТ «Одесагаз» та Семенченко С.С. Доказів розірвання означеного договору матеріали справи не містять, окрім того Семенченко С.С. підтвердила наміри продовжувати здійснення отримання природного газу в нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не наведено норм законодавства, які б передбачали обов'язок відповідача - ПАТ «Одесагаз» станом на час розгляду позову в суді першої інстанції та з врахуванням конкретних обставин по даній справі укласти договір на постачання природного газу з ТОВ «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента».

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що запропонований проект договору, який є додатком до листа (оферти) вих. № 21/02 від 08.02.2017р. не містить відомостей про сторін договору, тобто між ким він укладений, а також не містить ціни договору. Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу не складена відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем, а в розділі «Персоніфіковані дані Споживача за Договором» містить лише відомості про адресу об'єкта, при цьому інші відомості, а саме: персональний ЕІС-код як суб'єкта ринку природного газу, величина приєднаної потужності об'єкта, параметри вузла обліку - дана заява не містить. Таке стало можливим на підставі того, що Оператор ГРМ у зв'язку з відмовою новому власнику в укладенні договору розподілу природного газу не надавав (не підтверджував) сформовану заяву - приєднання до умов договору, як це повинно відбуватися згідно п. 6 Кодексу газорозподільчих систем. Також відсутні докази складання між Оператором ГРМ та новим власником акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, який є невід'ємною частиною такого Договору.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на наявність конкретних обставин у даній справі, які вказують на обов'язок ПАТ «Одесагаз» укладати договір з новим споживачем або новим власником приміщення - об'єкту постачання природного газу виключно в установленому законодавством порядку. Такий порядок регламентований статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу», положеннями розділу V Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (Кодекс ГРМ), та умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не було дотримано встановленого порядку укладення договору розподілу природного газу, тому як відсутні належні докази з цього питання. Підставою відмови ПАТ «Одесагаз» від пропозицій (оферти) позивача як нового власника об'єкту постачання природного газу щодо укладення нового договору був діючий до теперішнього часу договір з іншим споживачем в особі Семенченко С.С., який не розірваний та не припинений за згодою сторін або з ініціативи однієї сторони ані в досудовому, ані в судовому порядку. Наміру розірвати діючий договір Семенченко С.С. як споживач не виказує, а навпаки заявляє про продовження його дії, оскільки існує укладений нею договір оренди нерухомого майна та об'єкт постачання природного газу знаходиться фактично в користуванні орендатора, а не нового власника приміщення, яким є позивач та право власності якого Семенченко С.С. не визнає та оспорює. Дії позивача з питань укладання нового договору розподілу природного газу саме у період, коли позивач не має фактичної можливості користуватися об'єктом постачання газу у зв'язку із знаходженням цього об'єкту в оренді іншої особи, на думку Семенченко С.С. направлені на припинення постачання природного газу орендарю з метою припинення орендних правовідносин та подальшого звільнення останнім приміщення. Інша сторона цього договору в особі ПАТ «Одесагаз» зазначає про відсутність у неї повноважень ініціювати в однобічному порядку розірвання договору з посиланням на п. 12.3 Типового договору. Такими повноваженнями наділений тільки споживач або за взаємною згодою обох сторін договору.

Окрім не додержання з боку позивача встановленого законодавством порядку укладення нового договору з ПАТ «Одесагаз», колегія суддів приймає до уваги наявність діючого договору розподілу природного газу з попереднім споживачем, який не бажає в установленому порядку виконувати дії, направлені на припинення споживання природного газу та розірвання договору з постачальником. Встановлений законодавством порядок укладання таких договорів приписує постачальнику укладати договір з новим власником/з новим споживачем виключно після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об'єкт або приміщення (п. 10 Кодексу газорозподільчих систем). Не може відбуватися одночасно розподіл природного газу на один об'єкт двом різним споживачам за двома різними договорами.

Тобто законні права та інтереси позивача як нового власника приміщення на укладання з ним як споживачем договору розподілу природного газу в даному конкретному випадку залежать від дій попереднього споживача в особі Семенченко С.С. щодо небажання припиняти споживання природного газу та розірвати діючий договір з ПАТ «Одесагаз».

Ефективні форми та способи захисту своїх прав та інтересів в судовому порядку обирає сам позивач. Господарський суд тільки розглядає заявлений позов по суті та виносить судове рішення.

Таким чином, оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» не є обгрунтованим, не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим були залишені без задоволення.

Враховуючи викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 15.08.2017р. по справі № 916/1039/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

В.В. Лашин