ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви про визнання договору нікчемним та недійсним, виключення з числа кредиторів, стягнення моральної шкоди

04.12.2017 Справа № 908/3468/13

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А., розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця Руденка Анатолія Петровича, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, АДРЕСА_1

- до відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" (69600 м. Запоріжжя вул. Північне шосе, 20г, код з ЄДР-00191247), ліквідатор Нагіх Людмила Костянтинівна (69035 м.Запоріжжя пр. Маяковського, 11, 69017, м.Запоріжжя, о.Хортиця, 19/30),

- до відповідача-2 - Приватного підприємства "Стасенко та партнери" (04080 м.Київ вул. Костянтинівська, 71, код з ЄДР - 37392658)

- до відповідача-3 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгеал" (98307, Україна, АРК, м.Керч, вул.Ватутіна, 1-а, код з ЄДР 20673480; почтова/юридична адреса: 298307, Россия, Республика Крым, г.Керчь, ул.Ватутина, 1А (мовою оригіналу)

- про визнання договору про відступлення права вимоги № 1 від 04.02.2014 між первісним кредитором ТОВ "Алгеал", ІПН - 20673480, новим кредитором - ПП "Стасенко та партнери", ІПН-37392658, боржник - ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод", ІПН-00191247, таким, що порушує публічний порядок, нікчемним та недійсним;

- виключення ТОВ "Алгеал", ІПН 20673480, і ПП "Стасенко та партнери", ІПН -37392658, з числа кредиторів ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод", ІПН -00191247;

- стягнення з ПП "Стасенко та партнери", ІПН 37392658, на користь ФОП Руденка Анатолія Петровича, ІПН НОМЕР_1, моральної шкоди в розмірі -20.250,00 грн., вважає її такою, що підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем доказів сплати судового збору не представлено.

За текстом позовної заяви ФОП Руденко А.П. просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на тяжкий майновий стан та великі витрати, понесені раніше при звернені до суду.

Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, надання відстрочки та звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.13р. встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів зазначеної норми закону звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, тобто, лише у разі скрутного фінансового становища заявника, що необхідно довести останньому.

Виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази згідно з приписами статтею 36 ГПК України.

Тобто, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені заявником обставини на переконання суду не мають характеру виключних, а тому не підпадають під дію статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що відстрочення або розстрочення позивачу (заявнику) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду, та з огляду на те, що заявником не представлено доказів в обґрунтування свого клопотання та на підтвердження виключності обставин для звільнення від сплати судового збору, суд відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки позивач не дотримався положень Закону України "Про судовий збір" та Господарського процесуального кодексу України, а саме не додав до позову доказів сплати судового збору в установленому законом розмірі, позовна заява фізичної особи-підприємця Руденка А.П. підлягає поверненню судом без розгляду.

Керуючись статтями 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути фізичній особі-підприємцю Руденку А.П. без розгляду.

Додаток: заява на 11 аркушах та фіскальні чеки на 11 аркушах.

Копії ухвали надіслати: позивачу, відповідачам, ліквідатору.

Суддя В.А. Кричмаржевський