ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" листопада 2017 р.Справа № 924/879/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлягазпостач", м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 4966020,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 03.08.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1053510,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 17.01.2017 р. №1/170116, а також 3912510,00 грн. штрафу за невиконання зобов'язання з передання газу. Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо передачі позивачу газу та посилається на положення ст. ст. 526, 530, 612, 625, 662, 663, 665 ЦК України, ст. 231 ГК України.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав, про причини неявки та неподання доказів не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та інформації з ЄДРЮО, ФОП та ГФ. Ухвали суду від 27.09.2017р., 17.10.2017р., 06.11.2017р. повернуті на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку - "за закінченням терміну зберігання", "за зазначеною адресою не проживає". При цьому судом враховуються положення ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на зазначене, враховуючи визначені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

17.01.2017 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Поділлягазпостач" (продавець) та приватним акціонерним товариством "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (покупець) укладено договір купівлі-продажу газу №1/170116 (далі - договір), відповідно до якого продавець зобов'язується передати покупцю у січні 2017 року газ природний горючий, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору об'єм газу, який продавець зобов'язується передати за даним договором у січні 2017 року покупцю у підземних сховищах газу (ПСГ) ПАТ "Укртрансгаз", складає 5000,000 тис. м.куб. Фактичні обсяги передачі газу відображатимуться в акті приймання-передачі газу у газосховищі газотранспортної системи ПАТ "Укртрансгаз".

Продавець передає газ, визначений у п. 2.1 цього договору, у підземних сховищах газу (ПСГ) ПАТ "Укртрансгаз" (газосховище) в обсягах, підтверджених відповідними актами, а покупець приймає газ на умовах цього договору з відома та за погодженням ПАТ "Укртрансгаз". Газ вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем після підписання сторонами акту приймання-передачі газу (п. п. 3.1, 3.2 договору).

У п. 4.1 договору сторони погодили, що ціна за 1000,000 кубічних метрів газу на січень 2017 р. складає 6520 грн. 85 коп., крім того ПДВ 20% - 1304 грн. 17 коп., разом: 7825 грн. 02 коп.

Загальна вартість обсягу газу, який передається продавцем покупцю в січні 2017 р. згідно з п. 2.1 цього договору - 32604250,00 грн., крім того ПДВ 20%, що складає 6520850,00 грн., разом 39125100,00 грн.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що оплата загальної вартості газу (п. 4.2 договору) проводиться на поточний рахунок продавця наступним чином: 10% загальної вартості газу - 17 січня 2017 року; остаточні розрахунки здійснюються після передачі газу, на підставі оформлених належним чином актів приймання-передачі газу у газосховищі, вказаних в п. 3.2 договору, в яких зазначається фактично переданий обсяг газу, протягом 3 банківських днів з моменту підписання таких актів.

Розрахунки за газ здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривнях) на розрахунковий (поточний) рахунок продавця, вказаний в р. 10 цього договору, або на будь-який інший розрахунковий (поточний) рахунок в Україні, про реквізити якого продавець зобов'язаний своєчасно письмово повідомити покупця (п. 4.4 договору).

За умовами п. 5.6 договору у випадку відмови від передачі газу продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості непереданого обсягу газу.

Даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки договору) і діє до 31 січня 2017 р. включно в частині передачі газу, а в частині розрахунків за газ - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. При цьому договір являється дійсним за умови наявності відбитку печатки обох сторін на кожній сторінці договору (п. 9.1 договору).

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток, в тому числі на кожній сторінці договору.

Відповідно до платіжного доручення №17101 від 17.01.2017 р. позивачем перераховано відповідачу 3912510,00 грн. за газ природний згідно з договором №1/170116 від 17.01.2017 р.

Позивач листом від 10.02.2017 р. №024/11-02/17 звернувся до відповідача з вимогою терміново у строк до 13.02.2017 р. включно повернути сплачені позивачем кошти за договором №1/170116 від 17.01.2017 р. у сумі 3912510,00 грн., оскільки відповідачем не передано газ, посилаючись на ст. 665 ЦК України.

Згідно з платіжним дорученням №31 від 09.02.2017 р. відповідач перерахував позивачу 400000,00 грн. як повернення попередньої оплати за природний газ, що визнається позивачем.

Позивач звернувся до відповідача з претензією (від 01.03.2017 р. №037/5-03/17), у якій, зокрема, повідомив про повернення відповідачем 400000,00 грн. та вимагав сплатити у строк до 06.03.2017 р. 3512510,00 грн. сплачених за договором коштів та 3912510,00 грн. штрафу.

У подальшому відповідачем згідно з платіжними дорученнями №40 від 24.03.2017 р., №41 від 29.03.2017 р., №42 від 30.03.2017 р., №44 від 07.04.2017 р., №50 від 11.04.2017 р. №8 від 18.05.2017 р. сплачено позивачу відповідно 459000,00 грн., 350000,00 грн., 150000,00 грн., 550000,00 грн., 150000,00 грн., 800000,00 грн., що також визнається позивачем.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав обов'язку з передачі позивачу газу за договором №1/170116 від 17.01.2017 р., останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1053510,00 грн. сплачених позивачем коштів та 3912510,00 грн. штрафу за відмову від передачі газу.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 17.01.2017 року між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу №1/170116, за умовами якого відповідач зобов'язався передати у січні 2017 року газ об'ємом 5000,00 грн. на суму 39125100,00 грн.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Відповідно до ст. 663 цього Кодексу продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання п. 4.3 договору купівлі-продажу від 17.01.2017 року позивач здійснив перерахування відповідачу попередньої оплати в розмірі 3912510,00 грн. (платіжне доручення №17101 від 17.01.2017 року).

Проте доказів передання газу у передбаченому розмірі матеріали справи не містять.

Позивачем надіслано відповідачу листа №024/11-02/17 від 10.02.2017 року, № 037/5-03/17 від 01.03.2017р. з вимогою повернути попередню оплату відповідно до 13.02.2017 року, до 06.03.2017р. та сплатити штраф.

Оскільки відповідач, який одержав від позивача суму попередньої оплати товару, товар не передав, строк дії договору закінчився, кошти в повному обсязі не повернув, то суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано вимагає повернення суми попередньої оплати від відповідача в розмірі 1053510,00 грн. Тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3912510,00 грн. штрафу відповідно до ст. 231 ГК України та п. 5.6 договору.

За змістом положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи факт неналежного виконання своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу, а саме, непоставку газу, передбачення в договорі відповідальності за вказане порушення у розмірі 10% від вартості непоставленого газу, суд доходить висновку про підставність заявленої вимоги про стягнення з відповідача 3912510,00 грн. штрафу.

Однак судом враховується, що згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, а згідно з ч. 2 вказаної статті, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Виходячи із загальних засад, встановлених у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи часткове повернення відповідачем коштів, надмірно великі штрафні санкції та їх неспіврозмірність завданим позивачу збиткам, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, до 1956255,00 грн.

З огляду на вищенаведене, позов підлягає задоволенню частково, з покладенням судових витрат на відповідача в повному розмірі, враховуючи положення п. 4.3 постанови Пленуму ВГС України №7 від 21 лютого 2013 року „Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 33, 43, 49, 82, 83, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлягазпостач", м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 4966020,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлягазпостач" (32300, Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Лесі Українки, буд. 31, оф. 205, код 40542789) на користь приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, буд. 6, код 33152,00 грн. (один мільйон п'ятдесят три тисячі п'ятсот десять грн. 00 коп.) попередньої оплати, 1956255,00 грн. (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч двісті п'ятдесят п'ять грн. 00 коп.) штрафу, 74490,30 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста дев'яносто грн. 30 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія 6), 3 - відповідачу (32300, Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Лесі Українки 31, офіс 205). 3 - рек.