ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2017 р. Справа № 922/33/16

Вх. номер 3558 (н.р. 33/16)

Суддя господарського суду Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна

компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз",

м.Харків

про стягнення 9262914,81грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2017

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 7911041,58грн. інфляційних втрат та 1351873,23грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.04.2017 в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.10.2017, зазначене рішення було скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволені у повному обсязі.

25 жовтня 2017 року від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення, в якій він, посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства, просить розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 терміном на 5 років рівномірними щомісячними платежами в сумі 159244,94грн., починаючи з листопада 2017 року по вересень 2022 року, та жовтень 2022 року в сумі 159245,17грн.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо заяви відповідача та відповідних документів на обґрунтування своєї правової позиції не надав. Про час і місце розгляду заяви позивач повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві про надання розстрочки виконання рішення, просив суд її задовольнити.

Розглянувши заяву відповідача про надання розстрочки виконання рішення, суд вважає за можливе задовольнити її частково, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Харківської області по справі №922/33/16 від 24.04.2017 відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з ПАТ "Харківміськгаз" 7911041,58грн. інфляційних втрат та 1351873.23грн - 3% річних.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.10.2017, вказане рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. З ПАТ "Харківміськгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 7911041,58грн. інфляційних втрат, 1351873,23грн 3% річних, 138 943,73грн - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 152838,09грн витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги. Всього 9554696,63грн.

Відповідно до частини 1 статті 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, умовою для надання розстрочки виконання рішення є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

При цьому згідно пункту 7.8 вказаної постанови пленуму ВГСУ, у випадках, коли відповідну заяву подано стороною, державним виконавцем після прийняття постанови апеляційною чи касаційною інстанцією, питання про відстрочку або розстрочку, зміну способу та порядку виконання цієї постанови вирішує господарський суд першої інстанції.

Відповідач, звертаючись із заявою про надання розстрочки виконання рішення, посилається на особливості господарської діяльності підприємства, які не дозволяють йому впливати на цінову політику в сфері газопостачання та стан розрахунків споживачів за надані послуги, його суспільно-економічне значення, незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений, в першу чергу, економічно необґрунтованими тарифами, що не відповідають фактичним витратам. Відповідач вказує, що вказані обставини обумовлюють складність та неможливість виконання рішення суду в даній справі без його розстрочення на термін, достатній для виплати присудженої суми без тяжких економічних наслідків для підприємства.

Вказані доводи відповідача підтверджуються наступним.

Відповідач, як суб'єкт природної монополії, обмежений у своєму праві здійснення інших видів господарської діяльності (розділ II Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 02.2017 №201, ст.23 Закону України "Про ринок природного газу"). Тариф на розподіл природного газу є основним джерелом фінансування діяльності відповідача.

Діяльність з розподілу природного газу здійснюється відповідачем в умовах імперативного державного регулювання, в тому числі, в частині встановлення тарифів на послуги з розподілу природного газу. Так, встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень НКРЕКП відповідно до пункту 7 частини 3 статті 4 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 № 2467-VІ (діяв до 01.10.2015), частина 3 та частина 6 статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 №329-VІІІ (діє з 01.10.2015).

Тариф повинен забезпечувати ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат виробництва, сплату всіх податків, обов'язкових платежів та бюджетних відрахувань відповідно до чинного законодавства України, а також отримання обґрунтованого рівня прибутку (пункт 2.1 Порядку формування тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженого постановою НКРЕ- від 28.07.2011 №1384; пункти 1.5, 1.7, 4.1 розділу 5 Методики розрахунку тарифів на транспортування та постачання природного газу для підприємств з газопостачання та газифікації, затвердженої постановою НКРЕ від 04.09.2002 №983, Процедура встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування зберігання та відбору природного газу, затвердженій постановою НКРЕ від 03.04.2013 № 369).

Тариф на послуги з транспортування природного газу розраховується за визначеною методикою формулою, яка враховує власні, нормовані виробничо-технічні витрати та втрати природного газу (технічно неминучі збитки). Таким чином, обсяг виробничо-технологічних втрат (витрат) газу безпосередньо впливає на формування тарифу на послуги з транспортування природного газу та відповідно на відпускну ціну природного газу для споживачів.

Проте, протягом 2014-2015 років НКРЕ (НКРЕКП) всупереч вищевказаним Методикам та Порядку затверджувалися економічно необґрунтовані занижені тарифи на розподіл природного газу, зокрема в частині витрат ПАТ "Харківміськгаз" на виробничо-технологічні витрати та виробничо-технологічні (нормовані втрати газу) (далі-ВТВ та Втр). Водночас підставою для встановлення занижених тарифів стало затвердження Міністерством енергетики та вугільної промисловості занижених обсягів ВТВ та Втр.

Зазначені дії державних органів знаходяться поза контролем Оператора ГРМ та привели до виникнення невиправданих витрат виробництва, зниження обґрунтованого прибутку достатнього для забезпечення нормальної виробничо-господарської діяльності; встановлень економічно необґрунтованої ціни на природний газ та поставили ПАТ "Харківміськгаз" у вкрай невигідне становище.

Вказані обставини підтверджені висновком про істотну зміну обставин Торгово-промислової палати України від 12.08.2015 №6017/05.0-20.

Протягом 2016-2017р.р. зазначені обставини не змінилися, що призвело до погіршення фінансово-економічної діяльності відповідача, дефіциту коштів для виконання своїх зобов'язань перед державою та кредиторами, в тому числі і перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Також відповідач вказує, що у 2015 році в законодавстві України, яке регулює ринок природного газу, відбулися значні зміни, які суттєво вплинули на діяльність ПАТ "Харківміськгаз", як ліцензіата з розподілу природного газу, що в свою чергу позначилося на фінансових показниках підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Отже, в результаті проведення реформування ринку природного газу ПАТ "Харківміськгаз" позбавлене права здійснювати постачання природного газу, у зв'язку з чим значно зменшився дохід підприємства, що призводить до неможливості вчасно та в повному обсязі виконувати грошові зобов'язання.

Так, згідно бухгалтерської довідки відповідача №344 від 20.11.2017 за період 2014-2017рр. чистий дохід від реалізації товарів, робіт послуг зменшився з 851174тис.грн. до 389031тис.грн.

Зазначені показники погіршення фінансового стану підтверджуються також і звітами про фінансові результати відповідача за 2015р., 2016р., 9 місяців 2017р.

При цьому, в умовах загальної фінансово-економічної кризи погіршились розрахунки споживачів за надані ПАТ "Харківміськгаз" послуги, що відобразилося в збільшенні дебіторської заборгованості підприємства, яка за період 2014-2017 рр. збільшилася з 108916тис.грн. до 273322тис.грн.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи відповідача про суттєве погіршення його фінансового стану за 2014-2017 роки.

Стягнення з ПАТ "Харківміськгаз" 9554696,63грн. одночасно в повному обсязі може призвести до додаткового погіршення майнового стану товариства та створює ризик банкрутства підприємства, що практично робить неможливим вчасне проведення поточних ремонтів газопроводів та споруд на них, що загрожує безпеці газопостачання та створить умови для виникнення непоправних наслідків. Завадити таким негативним наслідкам можливо за умови поступової сплати суми боргу.

Суд також враховує, що на території м.Харкова ліцензію на розподіл природного, нафтового газу має лише ПАТ "Харківміськгаз". Здійснюючи відповідну діяльність щодо розподілу природного газу, товариство зобов'язано забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Як вказує відповідач, одночасне стягнення зазначеної суми в повному обсязі може призвести до:

- повного зупинення виробничої діяльності товариства, до загрози безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів області через дефіцит обігових коштів;

- спровокує неспроможність виконання товариством поточних фінансових зобов'язань перед постачальниками природного газу, і, як наслідок - відключення від газопостачання області і залишення її без тепла та гарячого водопостачання, припинення виробничого процесу промислових підприємств - споживачів природного газу, виникнення аварійних ситуацій в процесі забезпечення населення природним газом і, як наслідок, нещасних випадків;

- спричинить виникнення соціальної напруги та нестабільності в регіоні;

- поставить під загрозу виконання заходів з проведення опалювального періоду 2017- 2018 років, забезпечення підтримання належного технічного стану і безпечної експлуатації газових мереж, які знаходяться у власності держави.

Суд також зауважує, що стягнута з відповідача на користь позивача сума заборгованості у даній справі складається лише з суми інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за порушення строків розрахунків за договором №13-395-ПР від 31.01.2013. В той час як основна заборгованість за природний газ за цим договором погашена відповідачем у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що на даний час існують достатні підстави для надання розстрочки виконання судового рішення, оскільки вона зробить реальною можливість отримання боргу позивачем та сприятиме можливості продовження господарської діяльності заявника.

Обґрунтовуючи заявлений строк для розстрочки виконання рішення (5 років), відповідач вказує, що розстрочення виплати присудженої суми дозволить запобігти її одноразовому примусовому списанню та стабілізувати вкрай тяжке фінансове становище ПАТ "Харківміськгаз", а також дозволить одночасно поступово сплачувати заборгованість та виконувати функції Оператора ГРМ.

Разом із тим, необхідність надання розстрочки саме на 5-річний строк відповідачем належним чином не обґрунтована. У зв'язку з цим, суд враховуючи майнові інтереси позивача, вважає за необхідне надати розстрочку виконання рішення строком на 3 роки.

Враховуючи викладене заява ПАТ "Харківміськгаз" про розстрочку виконання рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" про розстрочку виконання рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №922/33/16 строком на 3 (три) роки наступним чином:

- у розмірі 265408,24грн. щомісячно, починаючи з 20.11.2017 по 20.09.2020;

- у розмірі 265408,23грн. - 20.10.2020.

Суддя Калантай М.В.