ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Справа № 46/350-07

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Пушай В.І.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 дов. № 14-77 від 14.04.2017,

відповідача ОСОБА_2 дов. № 38-3483/72 від 29.09.2015,

Представник державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №3266 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі № 46/350-07, винесену за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі № 46/350-07

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про стягнення 1 040 059,62 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі №46/350-07 (суддя Бринцев О.В.) у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби відмовлено.

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі №46/350-07 скасувати та прийняти нове, яким скаргу задовольнити. В обґрунтування своєї апеляційної скарги заявник посилається на те, що положеннями ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено зупинення виконавчого провадження в частині примусового стягнення з боржника державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Апелянт зазначає, що частина четверта статті 34 Закону № 1404 є спеціальною нормою відносно пункту 10 частини першої цієї ж статті, оскільки уточнює його дію для постачальника природного газу та виробників теплової енергії. Однак, заборгованість у справі 46/350-07 не підлягає врегулюванню на підставі положень Закону № 1730 у зв'язку з правовою природою її виникнення. Як зазначає позивач, оскільки заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області по справі № 46/350-07, виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію, така заборгованість має бути стягненою у загальному порядку.

Відповідач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що прийнята у відповідності з нормами чинного законодавства. Відповідач зазначає, що виходячи з положень статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях відносно КП "Харківські теплові мережі" здійснюється не тільки у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), це застереження відноситься тільки до виконавчих проваджень по стягненню заборгованості за природний газ. На думку відповідача, зупинення виконавчих дій здійснюється й по іншим виконавчим провадженням, де стягувачами є НАК "Нафтогаз України", ДК "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії. Таким чином, як зазначає відповідач, дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області по зупиненню виконавчого провадження ВП №5388911 є законними та правомірними.

Представник державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача, вислухавши доводи представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2007 у справі №46/350-07 позов задоволено; стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Відкритого акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" 290826,55 грн. 3% річних, 726181,18 грн. інфляційних втрат, 10170,08 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

23.10.2007 на примусове виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ.

З метою виконання вказаного судового рішення Відкрите акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ - 5" звернулося до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області із заявою б/н від 02.11.2007 та наказом суду №46/350-07 від 23.10.2007.

20.11.2007 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 5388911.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.03.2014 у даній справі замінено Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" у виконавчому провадженні на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у виконавчому провадженні від 20.11.2007 № 125/4 по примусовому виконанню наказу господарського суду Харківської області від 23.10.2007 у справі № 46/350-07.

17.07.2017 головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 46/350-07, виданого 23.10.2007, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

10.08.2017 до господарського суду Харківської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби у справі №46/350-07, в якій просить прийняти скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Відділу примусового виконання рішень, щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №5388911; визнати незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №5388911; визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5388911, яку було винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

14.07.2017 головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 15/94-09, виданого 21.04.2009, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця по винесенню вищезазначеної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтями 6, 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Питання, пов'язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, загалом врегульовано, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження". Так, пунктом 5 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (ч. 4 ст. 34 вказаного Закону).

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону, під заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону розуміється кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону, постачальник природного газу, заборгованість перед яким врегульовується цим Законом, визначено НАК "Нафтогаз України" та її дочірню компанію "Газ України".

Отже, для прийняття рішення про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен встановити наступні обставини:

- чи є стягувачем у виконавчому провадженні НАК "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржником - підприємство, що виробляє теплову енергію, транспортує та постачає теплову енергію, надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємство централізованого водопостачання та водовідведення, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення?

- чи включено боржника до відповідного реєстру?

- чи стягується за рішенням суду заборгованість такого боржника за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ) перед постачальником такого природного газу?

Матеріали справи свідчать, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2007 по справі №46/350-07 виникла не у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у зв'язку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію.

Отже, наявність такого боргу не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що приписи п. 10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" застосовуються самостійно, без врахування положень частини 4 статті 34 Закону України Про виконавче провадження, з огляду на те, що п. 10 ч. 1 статті 34 Закону регулює ширше коло правовідносин, оскільки стосується не тільки постачальників природного газу і підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, але й постачальників електричної енергії та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, а частина 4 статті 34 Закону є спеціальною нормою відносно п. 10 ч. 1 статті 34 Закону, оскільки уточнює його дію для постачальника природного газу та виробників теплової енергії, є безпідставними.

Окрім того, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Конституційного суду України від 13.12.2012 у справі №18-рп/2012.

Так, зокрема, Конституційний суд України вказав на те, що зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом.

Запроваджуючи названий механізм правового регулювання, законодавець установив, що не зупиняється здійснення щодо підприємств паливно-енергетичного комплексу, внесених до Реєстру, виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості зі сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України (частина третя статті 37 Закону № 606, абзац шостий пункту 3.7 статті 3 Закону № 2711).

Крім того, Конституційний Суд України зазначив про те, що наведений перелік підстав, за яких не зупиняється виконавче провадження, не є вичерпним, оскільки підприємства паливно-енергетичного комплексу, внесені до Реєстру, залишаються субєктами господарських, трудових та інших правовідносин, не повязаних з розрахунками за енергоносії.

Враховуючи вищевикладене, Конституційний Суд України вирішив, що обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

За таких обставин, враховуючи те, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області у справі №46/350-07 виникла не у звязку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у звязку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію, то така заборгованість має бути стягнута у загальному порядку.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2007 у справі № 46/350-07 було стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" 290826,55 грн. 3% річних, 726181,18 грн. інфляційних втрат, 10170,08 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Частиною 4 ст. 34 Закону передбачено зупинення виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ).

Положеннями зазначеної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження в частині примусового стягнення з боржника державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У відповідності до частини 1 статті 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця такою, що підлягає задоволенню щодо визнання незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №5388911 та щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5388911, яку було винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

За таких обставин, ухвала господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі № 46/350-07 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі № 46/350-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №5388911.

Визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5388911, яку було винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пушай В.І.