ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Справа № 914/2523/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Могил С.К.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД", м. Городок,

на рішення господарського суду Львівської області від 29.06.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.07.2017

у справі № 914/2523/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАФЕТ ХАУС" (далі - ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС"), м. Львів,

до товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" (далі - ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД"), м. Городок,

про стягнення 70 618,32 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Стець Р.Я. адвокат (дов. від 07.03.2017), Дашо А.Ю. адвокат (дов. від 01.08.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" про стягнення 65 106,37 грн. заборгованості (з них: 63 354,00 грн. основного боргу, 363,85 грн. - 3% річних, 1388,52 грн. пені), у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" умов договору від 01.09.2014 № ТЕ-001211 перевезення вантажів, в частині здійснення оплати за надані послуги.

Відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог вих. від 08.11.2016 позивач просив суд стягнути з відповідача: 63 354,00 грн. основного боргу, 646,00 грн. - 3% річних, 6618,32 грн. - пені, 882,59 грн. інфляційних втрат.

Дана заява прийнята місцевим господарським судом до розгляду в частині вимог про стягнення 63 354,00 грн. заборгованості, 646,00 грн. - 3% річних, 6618,32 грн. - пені (всього 70 618,32 грн.), оскільки вимога про стягнення інфляційних втрат є новою (ще однією) вимогою.

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.12.2016 у справі № 914/2523/16 у задоволенні позову відмовлено, у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем по справі.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 63 354,00 грн. основного боргу, 646,00 грн. -3% річних, 1248,85 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2016 та постанову Львівської апеляційного господарського суду від 08.02.2017 зі справи № 914/2523/16 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

У новому розгляді справи рішенням господарського суду Львівської області від 29.06.2017 (суддя Ділай У.І.), з урахуванням ухвали від 10.07.2017 про виправлення описки в рішенні, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 (судді Кордюк Г.Т., Гриців В.М., Матущак О.І.), позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 60 304,00 грн. основного боргу, 617,87 грн. - 3% річних, 1289,39 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД", не погоджуючись із судовими актами попередніх інстанцій просить їх скасувати, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС" просило залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення; розгляд касаційної скарги здійснити за відсутності представника ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС".

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 розгляд касаційної скарги відкладено на 14.11.2017.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД", Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 01.09.2014 ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" як замовником та ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС" як перевізником укладено договір № ТЕ-001211 перевезення вантажів (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а перевізник зобов'язується доставити автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник бере на себе зобов'язання сплатити плату за перевезення вантажу. Пункт відправлення, пункт призначення, строки виконання, кількість вантажу, вартість перевезення вказуються у додатках до цього договору, та є його невід'ємними частинами;

- підпунктом 3.1.9 пункту 3.1 Договору передбачено, що перевізник зобов'язується надавати замовнику акт виконаних робіт, рахунки, товарно-транспортні накладні та податкові накладні протягом 7 календарних днів з моменту завершення перевезення, здійсненого на підставі кожної окремої заявки замовника;

- відповідно до пунктів 4.1- 4.3 Договору розрахунки між перевізником і замовником здійснюються у безготівковій формі, на підставі рахунку та акту виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника. Вартість перевезення вантажу визначається у заявках, згідно попередньо узгоджених сторонами розцінок. Оплата здійснюється протягом 21 календарного дня з моменту отримання від перевізника належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних;

- згідно з пунктом 9 Договору останній вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань;

- позивач зазначив про надання ним послуг відповідачу на загальну суму 64 452,00 грн., що підтверджують: 1) замовлення на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні за маршрутом: м. Київ - м. Городок, вартість перевезення - 3050,00 грн.; до виконання залучався перевізник ФОП ОСОБА_4 згідно договору транспортного експедирування від 21.01.2015 № ЛХ-001744, заявки № 10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 21.01.2015, акту виконаних робіт від 22.01.2015 № 55, квитанції про оплату послуг перевізника; 2) замовлення № 54А на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 13.03.2015 за маршрутом: м. Городок - м. Київ, вартість перевезення - 8000,00 грн.; до виконання надання послуг з перевезення вантажу залучався перевізник ФОП ОСОБА_5 згідно договору транспортного експедирування від 02.06.2014 № 2, акту виконаних робіт від 16.03.2015 № 26, квитанції про оплату послуг перевізника. Кінцевим перевізником було ПП "МФК-Звягель" відповідно до договору транспортного експедирування від 13.03.2015 № ТЕ-001905, акту виконаних робіт від 16.03.2015 № ОУ-0000142, квитанцій про оплату послуг перевізника; 3) замовлення № 89А на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 22.06.2015 за маршрутом: м. Городок - м. Київ. До виконання надання послуг з перевезення вантажу залучався перевізник ПП "Кадім", відповідно до заявки № 9 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2015, акту виконаних робіт № 566 від 24.06.2015, квитанцій про оплату послуг перевізника; 4) замовлення № 90 на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 23.06.2015 за маршрутом: м. Городок - м. Маріуполь, вартість перевезення - 18300,00 грн.; до виконання надання послуг з перевезення вантажу залучався перевізник ТОВ "Укртранс ЛТД", згідно договору транспортного експедирування від 05.05.2014 № 1, акт виконаних робіт від 25.06.2015 № 241, квитанцій про оплату послуг перевізника; кінцевим перевізником було ПП "Технолог", відповідно до договору транспортного експедирування від 22.06.2015 № 24-42, акту виконаних робіт від 25.06.2015 № ОУ-0000218, квитанцій про оплату послуг перевізника; 5) замовлення № 97 на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні від 13.03.2015 за маршрутом: м. Городок - м. Київ, вартість перевезення - 13000,00 грн.; до виконання надання послуг з перевезення вантажу залучався перевізник ПП "Технолог", відповідно до договору транспортного експедирування від 17.07.2015 №ЛХ-002322, заявки від 17.07.2015 № 9, акту виконаних робіт від 20.07.2015 № ОУ-0000269, квитанцій про оплату послуг перевізника; 6) заявка на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 04.08.2015 за маршрутом: м. Клецк, Мінська обл., Республіка Білорусь - м. Городок, Львівська обл., Україна, автомобіль д.н.з. НОМЕР_1, вартість перевезення - 15000,00 грн.; до виконання надання послуг з перевезення вантажу залучався перевізник ТОВ "Укртранс ЛТД", згідно договору транспортного експедирування від 05.05.2014 № 1, акту виконаних робіт від 10.08.2015 № 357, квитанцій про оплату послуг перевізника; кінцевим перевізником було ПП "Технолог", відповідно до договору транспортного експедирування від 05.08.2015 № 2377, заявки від 05.08.2015 № 5 на перевезення вантажу, акту виконаних робіт від 09.08.2015 № 21, квитанцій про оплату послуг перевізника;

- ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" своїх зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг в повному обсязі не виконало, здійснивши 11.09.2015 оплату у сумі 1098,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.09.2015 № 356;

- 16.05.2016 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію № 16/05-03, в якій вимагав оплатити заборгованість за Договором, а також нараховані в зв'язку з простроченням оплати інфляційні, 3% річних та пеню;

- у відповідь на вказану претензію, відповідач у листі від 23.05.2016 зазначив про те, що до претензії не долучено документів, які підтверджують вимоги заявника, а відтак, на виконанням вимог частини третьої статті 6 ГПК України просив надати такі документи;

- 16.07.2016 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію № 5, в якій вимагав сплатити заборгованість за Договором та вказав про те, що всі документи, які підтверджують виконання замовлення на перевезення вантажу були отримані представником відповідача 15.06.2016;

- у порушення умов Договору, відповідач не здійснив оплату послуг перевезення, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 63 354,00 грн., на яку позивачем нараховано 3% річних та пеню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у позивача відсутні оригінали первинних документів щодо надання послуг відповідно до замовлення на транспортно- експедиційне обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні за маршрутом: м. Київ - м. Городок, вартість перевезення - 3050,00 грн.; до виконання якого залучався перевізник ФОП ОСОБА_4 згідно договору транспортного експедирування від 21.01.2015 № ЛХ-001744, заявки № 10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 21.01.2015, акту виконаних робіт від 22.01.2015 № 55.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції у вирішенні спору, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором про перевезення вантажів.

Так, відповідно до приписів статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з приписами статей 306, 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Водночас, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до замовлень та заявки, ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" було замовлено у ТОВ "ЛАФЕТ ХАУС" транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню автомобільним транспортом у міжміському сполученні (транспортно-експедиційні послуги), тобто фактично між сторонами склалися відносини з транспортного експедирування.

Так, відповідно до статей 929, 930 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Згідно з приписами статті 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність":

транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

експедитор (транспортний експедитор) - це суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, враховуючи плату експедитору;

перевізник - це юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

учасники транспортно-експедиторської діяльності - це клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного (стаття 2 Закону).

Встановивши, що неоплаченими відповідачем є послуги з транспортно-експедиційного обслуговування по перевезенню автомобільним транспортом на суму 60 304,00 грн., надання яких позивачем підтверджено оригіналами первинних документів, суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги у зазначеній частині.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Встановивши, що між сторонами спору не було укладено правочину у письмовій формі щодо забезпечення виконання зобов'язання (нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання), суди попередніх інстанцій на законних підставах відмовили позивачу у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 6618,32 грн. пені.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих 3% річних, суди попередніх інстанцій, виходячи із обґрунтованої позивачем суми основного боргу 60 304,00 грн., правомірно задовольнили вимогу позивача про стягнення 3% річних частково, а саме у розмірі 617,87 грн.

Посилання відповідача на пропуск позивачем спеціальної позовної давності, у зв'язку з тим, що позивачем були фактично надані послуги перевезення, судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилено, у зв'язку з тим, що на правовідносини з транспортного експедирування, які фактично склалися між сторонами, поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки, яка станом на час звернення позивача з позовом до суду, не сплинула.

Доводи ТОВ "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті в цілому з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 29.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 зі справи № 914/2523/16 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Грек

Суддя С. Могил