ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Справа № 923/170/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРІКА-УКРАЇНА", с.Тупальці Житомирської області

до: Фермерського господарства "Аделаїда" відокремлена садиба, с.Чулаківка Голопристанського району Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 198 238,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважений представник ОСОБА_1, дов. № б/н від 29.03.2017;

від відповідача - уповноважений представник ОСОБА_2, дов. № б/н від 28.09.2016;

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРІКА-УКРАЇНА" (позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Аделаїда" відокремлена садиба (відповідач) заборгованості в сумі 198 238,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.03.2017 порушено провадження по справі № 923/170/17.

25.04.2017 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути суми заборгованості у розмірі 134 631,80 грн.

В судовому засіданні 25.04.2017 року о 10.30. оголошувалась перерва до 25.04.2017 р. до 14.30. після чого розгляд справи було продовжено.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.04.2017 провадження у справі № 923/170/17 зупинено та призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Херсонському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.10.2017 провадження у справі поновлено у зв'язку з надходженням до суду висновку експерта та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом представників сторін.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Позивач у позові зазначає, що серед інших документів, які підтверджують взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРІКА-УКРАЇНА» (Позивач) та Фермерським господарством «АДЕЛАЇДА» (Відповідач), є ОСОБА_3 надання послуг № 1 від 31.12.2013 р. (надалі - ОСОБА_3). За вказаним ОСОБА_3 (Виконавець) надає роялті Відповідачу (Замовник) на суму 145148,80 грн. ОСОБА_3 підписаний сторонами та скріплений мокрими печатками.

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до банківської виписки з системи клієнт банк Відповідачем було сплачено кошти із призначенням платежу «за роялті» на загальну суму 10517,00 грн., зокрема 10.02.2014 року сплачено 2517,00 грн.; 26.02.2014 року сплачено 4000,00 грн.; 04.03.2014 року сплачено 2000,00 грн.; 05.03.2014 року сплачено 2000,00 грн. На думку позивача, зазначені платежі є додатковим підтвердженням наявності правовідносин між Сторонами щодо сплати роялті.

Матеріалами справи підтверджується, що листом №35 від 03.03.2016 року (а.с.10) відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем в сумі 198238,00 грн. Але борг сплачено не було.

З метою досудового врегулювання спору Позивач надіслав на адресу Відповідача ОСОБА_4, вих. № 16 від 22.12.2016 р., у якому просив погасити заборгованість. Відповідач жодних дій для погашення боргу не вчинив, що й стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (далі -ПКУ) в редакції, що діє з 01.01.2015, роялті будь-який платіж, отриманий як за використання або за надання права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) мовлення, інших аудіовізуальних творів, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду.

Відповідно до статті 435 Цивільного кодексу України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули твори відповідно до договору або закону.

Об'єктами авторського права є твори, зокрема, комп'ютерні програми та компіляції даних (бази даних), якщо вони за добором або упорядкуванням їх складових частин є результатом інтелектуальної діяльності. Комп'ютерні програми охороняються як літературні твори (стаття 433 ЦК України).

Автору твору належать особисті немайнові права (стаття 423 та ст. 438 ЦК України) та права інтелектуальної власності (ст. 440 ЦКУ).

Статтею 1107 ЦК України визначені види договорів щодо розпоряджання правами інтелектуальної власності, які передбачають використання обєкта права інтелектуальної власності, до яких, зокрема, належать ліцензія або ліцензійний договір.

Враховуючи викладене, суд погоджується з думкою відповідача щодо того, що права на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть передаватись за ліцензією або ліцензійним договором.

Згідно приписів статті 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього обєкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону.

Суд звертає увагу позивача, що ним не надано суду доказу наявності у позивача будь-якого права інтелектуальної власності та досягнення угоди щодо оплати його вартості.

Суд ухвалою від 25.04.2017 року зупиняв провадження по справі та призначив за клопотанням відповідача судово-почеркознавчу експертизу, доручивши її проведення Херсонському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Перед експертом було поставлено наступні питання:

1. Чи виконаний підпис в оригіналі акту про надання послуг № 1 від 31.12.2013 від імені ОСОБА_5 чи іншою особою.

2.Чи проставлена печатка Фермерського господарства "Аделаїда" відокремлена садиба на акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 проставлена після нанесення тексту акта надання послуг № 1 від 31.12.2013 на аркуш.

Ухвалою суду від 25.05.2017 року були виправлені питання експертизи та зазначені в запропонованій судовим експертом редакції, а саме: перед експертом поставлено наступні питання:

1.Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 в оригіналі акту про надання послуг № 1 від 31.12.2013 самим ОСОБА_5, чи іншою особою?.

2.Що в акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 виконано раніше, відбиток печатки фермерського господарства "Аделаїда" відокремлена садиба (код 14136795), чи текст акту?

Згідно висновку експерта від 04.09.2017 року №203-ПТ (а.с.165-183) -

1.Досліджуваний підпис від імені гр. ОСОБА_5 в графі «УТВЕРЖДАЮ Директор Фермерське господарство «Аделаїда» відокремлена садиба» у наданому на дослідження акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 виконаний не гр. ОСОБА_5, а іншою особою.

Досліджуваний підпис від імені гр. ОСОБА_5 в графі «От Заказчика» у наданому на дослідження акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 виконаний не гр. ОСОБА_5, а іншою особою.

2.В наданому на дослідження акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 спочатку був нанесений відбиток печатки «... ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО * «АДЕЛАЇДА» ВІДОКРЕМЛЕНА САДИБА * ...» в графі «УТВЕРЖДАЮ Директор Фермерське господарство «Аделаїда» відокремлена садиба» поверх якого нанесено зображення друкованого тексту.

В наданому на дослідження акті надання послуг № 1 від 31.12.2013 спочатку був нанесений відбиток печатки «... ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО * «АДЕЛАЇДА» ВІДОКРЕМЛЕНА САДИБА * ...» в графі «От Заказчика» поверх якого нанесено зображення друкованого тексту.

Згідно приписів ст..42 ГПК України висновок експерта для господарського суду не є обовязковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст..43 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог ст..49 ГПК України, судові витрати на проведення експертизи в сумі 3937,00 грн. покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРІКА-Україна» (11747, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с.Тупальці, вул..Данильченка, 2, ПАТ «Креді ОСОБА_6», р/р 9101, МФО 300614, ) на користь Фермерського господарства «Аделаїда» (75635, Херсонська область, Голопристанський район, с.Чулаківка, вул..Дорожна, 1А, ) 3937,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2017

Суддя В.В.Литвинова