ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 листопада 2017 р. Справа № 902/672/16

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" до товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1; 2) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів (справа № 910/15526/16) в межах справи № 902/672/16

за заявою: публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (код 23697280, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; пошт. адреса: 21000, м.Вінниця, вул.І.Бевза, 34)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (код 34940079, 21022, м. Вінниця, вул. Тарногродського, буд. 46)

про банкрутство

Представники сторін:

позивача - ПАТ "Державний ощадний банк України": ОСОБА_4, за довіреністю;

першого відповідача - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай": ОСОБА_5, за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа № 902/672/16 за заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай".

Провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Також 16.12.2016 року до господарського суду Вінницької області від господарського суду міста Києва надійшла за підсудністю справа № 910/15526/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1; 2) державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними: інвестиційного договору № б/н від 23.06.2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат"; та договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

Ухвалою суду від 19.12.2016 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В подальшому, ухвалою від 30.06.2017 року судом справу № 910/15526/16 за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" до ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського РУЮ ОСОБА_1; 2) державний реєстратор Приазовського РУЮ ОСОБА_2; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, об'єднано в одне провадження зі справою № 902/672/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" з присвоєнням їй №902/672/16. Також даною ухвалою відкладено вирішення питання про прийняття зазначеної позовної заяви у справі №902/672/16 до повернення матеріалів зазначеної справи до господарського суду Вінницької області, оскільки ухвалою суду від 08.06.2017 року провадження у справі № 902/672/16 зупинено, в зв'язку з її направленням на адресу Рівненського апеляційного господарського суду згідно запиту.

19.07.2017 року матеріали справи № 902/672/16 повернулись до господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року провадження у даній справі поновлено, призначено попереднє судове засідання на 20.09.2017 року, а також призначено до розгляду в судовому засіданні 06.09.2017 року позовну заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" до ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського РУЮ ОСОБА_1; 2) державний реєстратор Приазовського РУЮ ОСОБА_2; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів (справа №910/15526/16) в межах справи №902/672/16.

Ухвалою суду від 06.09.2017 року розгляд справи № 902/672/16 для розгляду позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "ТК "Урожай" до ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) державний реєстратор Приазовського РУЮ ОСОБА_1; 2) державний реєстратор Приазовського РУБ ОСОБА_2; 3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів (справа №910/15526/16) в межах справи № 902/672/16 відкладено на 04.10.2017 року, та ухвалою від 04.10.2017 року - на 19.10.2017 року.

Ухвалою суду від 19.10.2017 року розгляд справи відкладено на 16.11.2017 року.

В судове засідання 16.11.2017 року з'явились представники позивача та першого відповідача.

Другий відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин; будь-яких заяв чи клопотань станом на дату розгляду справи до суду не надійшло. Про дату, час та місце розгляду справи другий відповідач та треті особи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, копія реєстру № 982 від 24.10.2017 року та витяги з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта".

Представник позивача зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представників другого відповідача та третіх осіб.

Представник першого відповідача вказав на необхідність участі в судовому засіданні всіх учасників процесу.

Згідно абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення другого відповідача та третіх осіб належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відсутність представників другого відповідача та третіх осіб в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак, заслухавши думку представників сторін, зважаючи на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, а повідомлені належним чином другий відповідач та треті особи в судове засідання не з'являються, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників другого відповідача та третіх осіб, за наявними матеріалами.

В ході розгляду справи, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник першого відповідача проти позову заперечив, однак письмового відзиву на позовну заяву з підтверджуючими документами до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши позовну заяву та наявні матеріали справи, встановив наступне.

Так, за змістом позовної заяви та матеріалів справи вбачається наступне.

05.08.2011 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 26-15-09/11, згідно умов якого банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

В подальшому до договору кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року сторонами вносились зміни та доповнення, шляхом укладення додаткових договорів до договору кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року: № 1 від 27.12.2011 року, № 2 від 07.08.2012 року, № 3 від 21.09.2012 року, № 4 від 19.10.2012 року, № 5 від 21.03.2013 року, № 6 від 28.02.2014 року.

За умовами кредитного договору кредит надається у вигляді мультивалютної відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 19.10.2015 року. Сума максимального ліміту кредитування визначена сторонами в розмірі 700 000 000 грн. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. За порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення (п.п. 2.1-2.3, 2.7, 7.1 кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року, між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року (договір іпотеки).

Згідно п.п. 1.2., 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. договору іпотеки, предметом вказаного договору іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі згідно з переліком та земельні ділянки:

земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 25,8488 га, цільове призначення якої - підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-Б - землі ПП "Строймеханік", Б-В, И-К, М-Н, О-П, Р-А - землі Слов'янської міської ради, В-Г - землі ТОВ "Промислово-торгова компанія "ВЕЛЕС", Г-Д - землі ВАТ "Содовий завод", Д-Е, Ж-И - землі ТОВ "Реактив", Е-Ж- землі Слов'янської міської ради, К-Л - землі ЗАТ "Самоцвіти", Л-М, Н-О - землі ДП "Донецька залізниця", П-Р - землі ТОВ "Ліміт";

земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 0,0149 га, цільове призначення якої - підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-А - землі Слов'янської міської ради;

земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 1,9041 га, рекреаційного призначення (для обслуговування спортивних та фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу), що знаходиться в межах кордону: А-А - землі Слов'янської міської ради.

02.09.2011 року у Державному реєстрі іпотек здійснено реєстрацію обтяжень зазначених вище об'єктів, що є предметом договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, що стверджується витягами про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 32814870, №32815201, № 32815031, № 32815133.

Згідно витягів про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 32814870, № 32815201, №32815031, № 32815133 та витягів з Державного реєстру іпотек № 32801065, № 32801412, №32801190, № 32801326 пріоритет та розмір вимог інших кредиторів відсутній.

В подальшому, в зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі №908/5476/14, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності задоволено:

в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" перед публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року за простроченими процентами за користування кредитом у гривні в розмірі 122 510 500,00 грн. звернуто стягнення на предмети іпотеки згідно з договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який укладено між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329, а саме на об'єкти нерухомого майна, які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (об'єкти визначено у п.п. 1.2., 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. договору іпотеки), шляхом набуття публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, який був укладений між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2329; визнано за публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" право власності на згадані вище об'єкти.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015 року.

13.08.2015 року на підставі рішення господарського суду Запорізької області було здійснено державну реєстрацію права власності за ПАТ "Державний ощадний банк України" на предмет іпотеки, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна № 51884903.

Водночас, рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено: надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов'янську: земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м. Слов'янськ; рекомендувати ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" здійснити реєстрацію об'єктів нерухомого майна з урахуванням зміни поштових адрес.

Згідно мотивувальної частини зазначеного вище рішення міської ради, його предметом є присвоєння поштових адрес земельних ділянок, а саме: (кадастровий номер :01:008:0047), загальною площею 25,8488 га; (кадастровий номер :01:008:0048), загальною площею 0,0149 га; (кадастровий номер :01:008:0009), загальною площею 1,9041 га, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85.

23.06.2015 року між ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" (замовник) та ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" (інвестор) укладено інвестиційний договір № б/н, за умовами якого:

об'єкт інвестицій - комплекс зберігання силосного типу, що знаходиться за адресою м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21 Б, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0107; комплекс переробки олійних культур, що знаходиться за адресою м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21В, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0108; комплекс очищення масла та розливу, що знаходиться за адресою м. Слов"янськ, вул. Паризької Комуни, 21Г, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0109; насосна станція фекальних вод, що знаходиться за адресою м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21 Д, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0048 (п. 1.1.1.);

предметом цього договору є інвестиційна участь інвестора у будівництві (реконструкції) об'єкту інвестицій (п. 2.1.);

за цим договором інвестор зобов'язується забезпечити інвестування реконструкції (будівництва) об'єкту інвестицій, а замовник зобов'язується забезпечити його введення в експлуатацію та передати частку об'єкту інвестицій у власність інвестора в порядку, що встановлений цим Договором (п. 2.2.);

інвестор зобов'язується забезпечити інвестування об'єкту інвестицій шляхом здійснення інвестиційних внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені цим Договором, а після оформлення декларації про готовність об'єкта до експлуатації отримати частку об'єкту інвестицій у власність у порядку, що встановлений цим договором та законодавством України (п. 2.3.);

сторони визначили, що інвестор має право на оформлення і реєстрацію свого права власності, в встановленому законом порядку, на частку об'єкту інвестицій на підставі цього договору (п. 2.4.);

за даним договором сторони розподіляють між собою приміщення об'єкту інвестицій, а саме комплекс зберігання силосного типу, що по вулиці Паризької Комуни, 21Б у місті Слов'янську, нежилі приміщення загальною площею - 17286,6 кв.м., в наступних частках: замовник отримує 13/100 частини від загальної площі об'єкту, що становить 2280,8 кв.м., а інвестор 87/100 частини, що становить 15005,8 кв.м. (п. 8.1.);

за даним договором сторони розподіляють між собою приміщення об'єкту інвестицій, а саме комплекс переробки олійних культур, що по вулиці Паризької Комуни, 21 В у місті Слов'янську, нежилі приміщення загальною площею - 22121,3 кв.м., в наступних частках: замовник отримує 9/100 частини від загальної площі об'єкту, що становить 1883,2 кв.м., а інвестор 91/100 частини від загальної площі об'єкту, що становить 20238, 1 кв.м. (п. 8.2.);

за даним договором сторони розподіляють між собою приміщення об'єкту інвестицій, а саме комплекс очищення масла та розливу, що по вулиці Паризької Комуни, 21 Г у місті Слов'янську, нежилі приміщення загальною площею - 29142,1 кв.м., в наступних частках: замовник отримує 25/100 частини від загальної площі об'єкту, що становить 7241,3 кв.м., а інвестор 75/100 частини від загальної площі об'єкту, що становить 21900,8 кв.м. (п. 8.3.);

товариство з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" набуває право власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості - насосна станція фекальних вод, що по вулиці Паризької Комуни, 21Д у місті Слов'янську, а саме нежилі приміщення загальною площею - 98,0 кв.м. (п.8.4).

В подальшому, на підставі інвестиційного договору, відповідачі звернулись до Державної реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області з заявами про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості по вул. Паризької Комуни (спільної часткової власності Відповідача - 1 та Відповідача - 2 на нежитлові будівлі та права власності Відповідача-1 на земельні ділянки), які утворилися внаслідок реконструкції цілісного майнового комплексу, що стверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, державними реєстраторами Приазовського районного управління юстиції було зареєстровано за відповідачами у відповідних частках право власності на об'єкти нерухомості по вул. Паризької Комуни (нежитлові приміщення та земельні ділянки), а саме:

комплекс зберігання силосного типу, реєстраційний номер 41, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 Б, за товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 13/100) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 87/100);

земельну ділянку, реєстраційний номер об'єкта 41, що розташована за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Паризької комуни, буд. 21 Б, кадастровий номер: :01:008:0107 за товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (форма власності: приватна, розмір частки: 1/1);

комплекс переробки олійних культур, реєстраційний номер об'єкта 41, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21В, за товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 9/100) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 91/100);

земельну ділянку, реєстраційний номер об'єкта 41, що розташована за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Паризької комуни, буд. 21В, кадастровий номер :01:008:0108 за товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (форма власності: приватна, розмір частки: 1/1);

комплекс очищення масла та розливу, реєстраційний номер об'єкта 41, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, буд. 21Г за товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 25/100) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 75/100).

15.01.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

За умовами договору купівлі-продажу продавець продав, а покупець купив належні продавцю на праві приватної власності об'єкти нерухомого майна:

13/100 частин комплексу зберігання силосного типу, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 Б, загальною площею 17286,6 кв.м;

9/100 частин комплексу переробки олійних культур, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 В, загальною площею 22121,3 кв.м.;

25/100 частин комплексу очищення масла та розливу, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 Г, загальною площею 29142,1 кв.м.

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу, право власності на відчужувані об'єкти нерухомості за відповідачем підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: записом про право власності №12913213 від 12.01.2016 року, № 12913936 від 12.01.2016 року, № 12913910 від 12.01.2016 року.

Продавець стверджує, що зазначені комплекси розташовані на земельних ділянках, площею 7,4800 га з кадастровим номером - :01:008:0107, площею 9,1438 га з кадастровим номером - :01:008:0108, площею 9,2250 га з кадастровим номером - :01:008:0109 (п. 3).

Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним і набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення (п. 9).

Також, між відповідачами підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13, згідно якого продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв у власність об'єкти нерухомості, що визначені у п. 1 договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У п. 9 інформаційного листа від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", зазначено, що частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи між відповідачами виникли правовідносини щодо купівлі - продажу земельних ділянок.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Приписами ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

В силу п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Абзац 4 п. 3.12 вказаної вище постанови, передбачає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними інвестиційного договору № б/н від 23.06.2015 року, укладеного між відповідачами у даній справі; та договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладеного між відповідачами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

Підставами позову, позивач зазначив обставини, згідно яких перший відповідач не був законним власником відчужених об'єктів нерухомості та не мав права їх відчужувати на користь другого відповідача за оспорюваними договорами.

Так, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року, між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року (договір іпотеки).

Згідно п.п. 1.2., 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. договору іпотеки, предметом вказаного договору іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі згідно з переліком та земельні ділянки: земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, 85, загальною площею 25,8488 га; земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, 85, загальною площею 0,0149 га,; земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, 85.

Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено, зокрема, надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов'янську: земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м. Слов'янськ.

23.06.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (інвестор) укладено інвестиційний договір № б/н, за умовами якого: об'єкт інвестицій - комплекс зберігання силосного типу, що знаходиться за адресою м.Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21 Б, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0107; комплекс переробки олійних культур, що знаходиться за адресою м.Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21В, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0108; комплекс очищення масла та розливу, що знаходиться за адресою м.Слов"янськ, вул. Паризької Комуни, 21Г, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0109; насосна станція фекальних вод, що знаходиться за адресою м.Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, 21Д, кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0048.

Предметом цього договору є інвестиційна участь інвестора у будівництві (реконструкції) об'єкту інвестицій (п. 2.1.);

Умовами інвестиційного договору (п.п. 2.2., 2.3., 2.4.) сторони обумовили перехід права власності до інвестора - ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" на частину нерухомого майна, що є об'єктом інвестицій.

Частки об'єкту інвестиції, що розподіляються між сторонами визначено у п.п.8.1., 8.2., 8.3., 8.4. інвестиційного договору.

В подальшому, на підставі інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року, державними реєстраторами Приазовського районного управління юстиції було зареєстровано за ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" у відповідних частках право власності на об'єкти нерухомості (нежитлові приміщення та земельні ділянки), по вул. Паризької Комуни.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 598 та статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно положень ч. 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави;4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Так, присвоєння нових поштових адрес відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул.Свободи, 85 у м. Слов'янську за рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року, а саме земельним ділянкам, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, не свідчить про відсутність об'єктів застави за новопризначеною адресою та не тягне за собою припинення іпотеки ні цих земельних ділянок, ні нежитлових приміщень, що на них розташовані.

Крім того, правова позиція щодо невідповідності поштових адрес об'єктів нерухомого майна висвітлена у постанові Вищого господарського суду України від 07.04.2015 року у справі № 5/31-Б-09.

Відтак, оскільки жодна з підстав припинення іпотеки, передбачених Законом України "Про іпотеку", зокрема щодо договору іпотеки станом на момент укладення відповідачами оспорюваного інвестиційного договору, не настала, а тому дана іпотека була дійсною станом на момент укладення інвестиційного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Так, змістом оспорюваного інвестиційного договору було фактично передбачено проведення капітального ремонту приміщень, які одночасно були предметом іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року та були розташовані на земельній ділянці, яка була предметом іпотеки за згаданим договором іпотеки; передано предмет іпотеки (земельну ділянку) у користування третьої особи - інвестора; передбачено перехід права власності на предмет іпотеки до інвестора.

Враховуючи наведене, укладення відповідачами інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року фактично стало передумовою та підставою відчуження частини предмета іпотеки на користь третьої особи.

Крім того, укладення інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року, умовами якого, зокрема, було передбачено відчуження частини майна, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, та подальше відчуження такого майна відбувалось без згоди іпотекодержателя - ПАТ "Державний ощадний банк України".

Також іпотекодержателем не надавалась згода першому відповідачу ні на проведення ремонтних, будівельних робіт, ні на передачу об'єктів іпотеки у користування іншим особам.

Наведене свідчить про порушення норм ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", при укладенні відповідачами інвестиційного договору б/н від 23.06.2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним інвестиційного договору № б/н від 23.06.2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат".

Стосовно позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначалось раніше, 15.01.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

За умовами договору купівлі-продажу продавець продав, а покупець купив належні продавцю на праві приватної власності об'єкти нерухомого майна: 13/100 частин комплексу зберігання силосного типу, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 Б, загальною площею 17286,6 кв.м; 9/100 частин комплексу переробки олійних культур, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 В, загальною площею 22121,3 кв.м.; 25/100 частин комплексу очищення масла та розливу, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької Комуни, будинок 21 Г, загальною площею 29142,1 кв.м.

Продавець стверджує, що зазначені комплекси розташовані на земельних ділянках, площею 7,4800 га з кадастровим номером - :01:008:0107, площею 9,1438 га з кадастровим номером - :01:008:0108, площею 9,2250 га з кадастровим номером - :01:008:0109 (п. 3).

Між відповідачами підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13, згідно якого продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв у власність об'єкти нерухомості, що визначені у п. 1 договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року.

Так, за договором купівлі-продажу приміщень від 15.01.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" було відчужено частину нерухомого майна, яке останнім було набуте на підставі інвестиційного договору № б/н від 23.06.2015 року.

При цьому, як зазначено вище, інвестиційний договір № б/н від 23.06.2015 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат", підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Визнання недійсним інвестиційного договору не породжуватиме жодних правових наслідків з моменту його укладення, що свідчить про те, що ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" не було власником предмета договору купівлі-продажу приміщень на момент укладення даного договору, а тому не мало права розпоряджатися цим майном, в т.ч. шляхом його відчуження на користь ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат".

Крім того, пунктом 2 договору купівлі-продажу, визначено, що право власності на відчужувані об'єкти нерухомості за відповідачем підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: записом про право власності № 12913213 від 12.01.2016 року, № 12913936 від 12.01.2016 року, №12913910 від 12.01.2016 року.

З наявних у матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підставою виникнення у ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" права власності на відчужене майно, про що було внесено вищезазначені записи № 12913213, № 12913936, № 12913910, було заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25.11.2015 року у справі № 309/4942/15-ц провадження № 2/309/1715/15.

Разом з тим, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, листа Хустського районного суду Закарпатської області від 15.01.2016 року №1/11/16, справа за позовом ТОВ "ТК "Урожай" до фізичної особи ОСОБА_7, ЗАТ "Словянськолія", ПАТ "Державний ощадний банк України" про виключення записів про обтяження майна іпотекою та накладення заборони відчуження на нерухоме майно, стягнення коштів, скасування та поновлення державної реєстрації прав власності до Хустського районного суду на розгляд не надходила та судом не розглядалася. Рішення від 25.11.2015 року по справі 309/4942/15-ц/1715/15р. Хустським районним судом не виносилося.

Під номером справи 309/4942/15-ц в Хустському районному суді знаходиться заява ОСОБА_8 про перегляд рішення Хустського районного суду від 03.07.2013 року по цивільній справі № 309/4942/15 за позовом ОСОБА_8 до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Під номером провадження справи 2/309/1715/15 в Хустському районному суді знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про збільшення розміру аліментів.

Аналогічна інформація викладена в листі Хустського районного суду Закарпатської області від 04.02.2016 року № 1/29/2016 про повернення заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" про перегляд заочного рішення від 25.11.2015 року у справі № 309/4942/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Крім того, станом на момент укладення між відповідачами договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, власником об'єктів нерухомості по вул. Свободи, 85 було ПАТ "Державний ощадний банк України" на підставі згаданого раніше рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі 908/5476/14 (яке залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій). Таке право власності виникло у ПАТ "Державний ощадний банк України" за результатами державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомості по вул. Свободи, 85, проведеної 13.08.2015 року, що підтверджується відповідними інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, об'єкти нерухомості по вул. Свободи, 85 у м.Слов"янськ (нежитлові будівлі) та об'єкти нерухомості по вул. Паризької Комуни у м.Слов'янськ, частки у яких були відчужені ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" за договором купівлі-продажу від 15.01.2016 року є одним і тим ж майном.

Так, за змістом договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" було відчужено на користь ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" належні ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" частки в об'єктах нерухомості по вул. Паризької Комуни.

При цьому, таке відчуження відбулося вже після реєстрації за ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" права власності на об'єкти нерухомості по вул.Свободи, 85, як на поділені в результаті проведення реконструкції об'єкти (тобто, на об'єкти нерухомості по вул. Паризької Комуни).

Однак, незважаючи на проведення робіт по реконструкції об'єктів нерухомості по вул. Свободи, 85, в результаті чого вони перетворилися на об'єкти нерухомості по вул.Паризької Комуни, ці об'єкти на даний час та станом на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, не є новоствореними та залишалися/залишаються в натурі тим же майном, що і предмет іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, на яке ПАТ "Державний ощадний банк України" набув право власності за рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі 908/5476/14.

Така ж правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до якої не є новоствореним об'єктом об'єкт нерухомого майна, створений з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів.

Тому, Верховний Суд України у постанові зазначив, що висновок судів про те, що спірна квартира не є іпотечним майном, а іншим об'єктом нерухомості, передчасний. При цьому, Верховний Суд України дійшов такого висновку незважаючи на те, що предмет іпотеки за іпотечним договором в рамках даної справи, який складався з трьох приміщень, був реконструйований та поділений, в результаті чого було утворено чотири нові приміщення, на які було отримано свідоцтва про право власності.

Зважаючи на наведені вище обставини, єдиним дійсним власником об'єктів нерухомого майна, які є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, на момент укладення між відповідачами вказаного договору купівлі-продажу - був позивач - ПАТ "Державний ощадний банк України".

Враховуючи те, що ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" не було власником майна та не мало права відчужувати таке майно за договором купівлі-продажу від 15.01.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13, вказаний договір купівлі-продажу порушує права законного власника майна та суперечить вимогам закону, а саме положенням ст.ст. 317, 321 ЦК України.

Відтак, враховуючи встановлені обставини та наведені положення законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

Судові витрати з розгляду даної справи відповідно до положень ст. 49 ГПК України покладаються на відповідачів.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат з розгляду даної справи, суд виходив, зокрема, з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання має бути проведено в різних місцях чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один відповідач та один позивач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Пунктом. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відтак, виходячи з наведених положень закону, судовий збір з розгляду даної справи підлягає віднесенню на відповідачів порівну.

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ст.ст. 1, 8, ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4-1, 4-3, 4-5, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним інвестиційний договір № б/н від 23.06.2015 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" ().

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.01.2016 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 13.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (, вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця, 21022) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) 1 378,00 витрат пов'язаних із сплатою судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (; вул. Ф. Кричевського, 19, кімн. 5, м. Київ, 03115; 61153, Харківська обл., м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) 1 378,00 грн. - витрат пов'язаних із сплатою судового збору.

6. Видати накази після набрання ухвалою суду законної сили.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" (вул. Ф. Кричевського, 19, кімн. 5, м.Київ, 03115; 61153, Харківська обл., м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 1).

4 - арбітражний керуючий ОСОБА_11 (вул. Червоноармійська, 8, к.6, м.Київ,03150).

5- державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1 (вул.Горького, 101-Г, смт. Приазовське, Приазовський район, Запорізька область, 72401);

6 - державний реєстратор Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2 (вул. Горького, 101-Г, смт. Приазовське, Приазовський район, Запорізька область, 72401);

7 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (вул. ОСОБА_12 (Червоноармійська), 43, кв. 3, м. Київ, 01004).