ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" листопада 2017 р. Справа № 924/447/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ ЗБУТ", м. Хмельницький

до Подільського державного аграрно-технічного університету в особі Новоушицького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, смт. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області

про стягнення 114106,77 грн. основного боргу, 18301,09 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат

Головуючий суддя Смаровоз М.В.

Суддя Виноградова В.В.

Суддя Димбовський В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1- за довіреністю від 01.03.2017р.;

відповідача: ОСОБА_2- керівник.

У судовому засіданні 14.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач, з урахуванням прийнятої судом відповідно до вимог ст. 22 ГПК України заяви від 05.09.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 114106,77 грн. основного боргу, 18301,09 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат (станом на 01.08.2017р.) на підставі укладеного між сторонами договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р.

В обґрунтування позовних вимог вказується на неналежне виконання відповідачем умов вищевказаного договору в частині оплати за поставлений газ за березень 2017 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017р. в обсязі 24,595 тис. м.куб. на суму 243593,80 грн. (з ПДВ) та актом надання послуг з розподілу природного газу від 31.03.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2017р. просить суд припинити провадження в частині стягнення основного боргу та стягнути з відповідача пеню, 3% річних і інфляційні втрати.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.11.2017р. підтримує клопотання представника позивача про припинення провадження в частині стягнення основного боргу, в іншій частині позовних вимог представник відповідача позов визнає, однак просить суд зменшити розмір пені, посилаючись на скрутний фінансовий стан.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

15.03.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" (постачальник) та Новоушицьким коледжом Подільського державного аграрно - технічного університету (споживач) укладено договір №41ЕВНmz263-17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ (газ природний, скраплений або в газоподібному стані), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору річний плановий обсяг постачання газу до 135,00 тис. куб.м.

Пунктом 1.3. договору встановлено планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 25 тис. куб. м, лютий 25 тис. куб. м, березень 20 тис. куб. м, жовтень 15 тис. куб. м., листопад 25 тис. куб. м, грудень 25 тис. куб. м.

Згідно з п. 1.5. договору передача газу за договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 2.9.2 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3. договору);

Як передбачено у розділі ІІІ розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 10306,20 грн. з ПДВ за 1000 куб. м. Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, та становить 1391337,00 грн.

Відповідно до п.п. 4.1 4.3 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 7.00 години першого дня місяця до 7.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Підпунктом 5.4.2. договору передбачений обов'язок споживача оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.2.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

17.03.2017р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №41ЕВНmz263-17 від 15.03.2017р. на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, за змістом якої викладено у новій редакції п. 1. 1 „Річний плановий обсяг постачання газу до 49 тис. куб.м., п. 1.3 договору „Планові обсяги постачання газу на 2017 рік по місяцях: березень 30, листопад 19 та п. 3.6 „Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, та становить 505003,80 грн..

17.03.2017р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №41ЕВНmz263-17 від 15.03.2017р., згідно з якою сторони виклали в новій редакції п. 3.2 договору „Ціна газу становить 9904,20 грн. з ПДВ за 1000 куб.м.

Договір та додаткові угоди підписано та скріплено печатками сторін.

У відповідності до умов договору №41ЕВНmz263-17 від 15.03.2017р. на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів позивач поставив, а відповідач прийняв у березні 2017 року природний газ, що підтверджується двостороннім актом приймання-передачі природного газу №ЗХМ00004962 від 31.03.2017р. в обсязі 24,595 тис. куб. м. на суму 243 593,80 грн. з ПДВ та актом надання послуг з розподілу природного газу від 31.03.2017р.

Як вбачається з копій платіжних доручень від 04.09.2017р., 22.09.2017р., 27.09.2017р., 05.10.2017р., протягом 04.09.2017р.-05.10.2017р. відповідачем сплачено 114106,77 грн. основного боргу за постачання природного газу за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р.

В матеріалах справи також наявні: розрахунок заборгованості, копії кошторису відповідача на 2017р., плану асигнувань відповідача на 2017р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Судом встановлено, що, як вбачається з копій платіжних доручень від 04.09.2017р., 22.09.2017р., 27.09.2017р., 05.10.2017р., протягом 04.09.2017р.-05.10.2017р. відповідачем сплачено 114106,77 грн. основного боргу за постачання природного газу за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р.

За обставин, коли 114106,77 грн. основного боргу сплачено, предмет спору в цій частині відсутній. У звязку з цим провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 114106,77 грн. основного боргу підлягає припиненню відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України.

При вирішенні спору по суті в частині стягнення з відповідача 18301,09 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, прострочення виконання відподачем своїх договірних зобовязань, а також визнання відповідачем позову в частині стягнення з відповідача 18301,09 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на підставі договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р. заборгованості, існуючої станом на 01.08.2017р. та на момент вирішення спору, у вигляді 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Однак, на думку суду, позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі договору договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р. 18301,09 грн. пені підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Судом береться до уваги, що на підставі п. 6.2.1. договору № 41EBHmz263-17 від 15.03.2017р. позивачем нараховано неустойку у вигляді 18301,09 грн. пені.

Проте, при вирішенні питання про стягнення неустойки судом враховується, що згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Аналогічна за змістом і норма ст.233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Також, згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Крім того, відповідно до п.3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, беручи до уваги обєктивні обставини, які призвели до виникнення боргу, та те, що відповідачем погашено основну заборгованість, зважаючи також на розмір інфляційних втрат та річних, що підлягають стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір загальної суми пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 50%, тобто з 18301,09 грн. грн. до 9150,55 грн. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 9150,55 грн. підлягають задоволенню, а у решті суми пені відмові.

Крім того, судом констатується неможливість задоволення заяви відповідача від 12.06.2017р. про реструктуризацію (розстрочення) основного боргу з огляду на те, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 114106,77 грн. основного боргу підлягає припиненню.

Судові витрати у вигляді 1600 грн. відшкодування судового збору згідно зі ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача. При цьому судом враховується, що, незважаючи на зменшення судом розміру пені на 50%, згідно з пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 80 (п.1-1 ч.1), 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ ЗБУТ", м. Хмельницький до Подільського державного аграрно-технічного університету в особі Новоушицького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, смт. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області про стягнення 114106,77 грн. основного боргу, 18301,09 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Подільського державного аграрно-технічного університету (м.Камянець-Подільський Хмельницької області, вул.Шевченка, 13, ідентифікаційний код 22769675) в особі Новоушицького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету (смт. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська, 34, ідентифікаційний код 34114840) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ ЗБУТ" (м. Хмельницький, проспект Миру, 41, ідентифікаційний код 39585960) 9150,55 грн. пені, 2156,74 грн. 3% річних, 6670,76 грн. інфляційних втрат, 1600 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 114106,77 грн. основного боргу припинити.

У решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 20.11.2017р.

Головуючий суддя М.В. Смаровоз

Суддя В.В. Виноградова

Суддя В.В. Димбовський