ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" листопада 2017 р.Справа № 916/2123/17

За позовом Сільськогосподарський виробничий кооператив "Долинське";

до відповідача ОСОБА_1 підприємство "АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ"

про стягнення 57969.6грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 за дорученням;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Сільськогосподарський виробничий кооператив "Долинське" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ" про стягнення 57969.6грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29 серпня 2017 року порушено провадження у справі №916/2123/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.09.2017 року розгляд справи відкладено у звязку з незявленням представника позивача у судове засідання.

Ухвалою суду від 25.09.2017 року у звязку із задоволенням клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Долинське" в порядку ст. 38 ГПК України, витребувано з ІЗМАЇЛЬСЬКОЇ ОБ'ЄДНАНОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ ( Ідентифікаційний код юридичної особи: 39639539, адреса: 68609, Одеська обл., місто Ізмаїл, вулиця Кишинівська, будинок 3) інформацію щодо того, чи було ПП АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ (ІПН 28) включено до податкової звітності з ПДВ (податкового кредиту) суму податку на додану вартість за податковою накладною №45/2 від 28.08.2014р. на суму 57 969,60грн.(у т.ч. ПДВ 9661,60), виданою СВК ДОЛИНСЬКЕ (, ІПН 50) і якщо це було здійснено, то коли саме, а також витребувати податкову декларацію ПП АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ (ІПН 28) з податку на додану вартість з додатком Д.5 (розшифровки в розрізі контрагентів) за період реєстрації податкової накладної №45/2 від 28.08.2014р. на суму 57 969,60грн.(у т.ч. ПДВ 9661,60), виданою СВК ДОЛИНСЬКЕ (, ІПН 50) та реєстр виданих та отриманих податкових накладних за такий, період.

- Витребувано з ІЗМАЇЛЬСЬКОЇ ОБ'ЄДНАНОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Ідентифікаційний код юридичної особи: 39639539, адреса: 68609, Одеська обл., місто Ізмаїл, вулиця Кишинівська, будинок 3) документи, що підтверджують прийняття ПП АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ (ІПН 28) податкової накладної № 45/2 від 28.08.2014р. на суму 57 969,60грн.(у т.ч. ПДВ 9661,60), виданої СВК ДОЛИНСЬКЕ, та включення операцій по вказаній податковій накладній до податкової звітності з ПДВ (податкового кредиту), а саме податкову декларацію ПП АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ (ІПН 28) з податку на додану вартість з додатком Д.5 (розшифровки в розрізі контрагентів) за період серпень - вересень 2014 року та реєстром виданих та отриманих податкових накладних.

- Витребувано з ІЗМАЇЛЬСЬКОЇ ОБ'ЄДНАНОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Ідентифікаційний код юридичної особи: 39639539, адреса: 68609, Одеська обл., місто Ізмаїл, вулиця Кишинівська, будинок 3) інформацію щодо того, чи було ПП АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ (ІПН 28) включено до податкової звітності з ПДВ (податкового кредиту) суму податку на додану вартість за податковою накладною №45/2 від 28.08.2014р. на суму 57 969,60грн.(у т.ч. ПДВ 9661,60), виданою СВК ДОЛИНСЬКЕ (, ІПН 50) і якщо це було здійснено, то коли саме.

У судовому засіданні відповідно до ст. 77 ГПК було оголошено перерву до 23.10.2017 року.

Представник відповідача 23.10.2017 року надав відзив на позовну заяву в якому вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволені позову відмовити повністю, з підстав викладених у відзиві на позов, вказаний відзив долучено до матеріалів справи.

Представник позивача 30.10.2017 року звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 69 ГПК України та враховуючи ті обставини, що суддя Гуляк Г.І. 30 жовтня 2017 року перебувала на лікарняному розгляд справи не відбувся. Ухвалою суду від 06.11.2017 року клопотання позивача задоволено строк розгляду справи продовжено до 14.11.2017 року та розгляд справи призначено на 13.11.2017 року.

02.11.2017 року від ІЗМАЇЛЬСЬКОЇ ОБ'ЄДНАНОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ до господарського суду Одеської області надійшли витребувані ухвалою суду документи, які долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав до матеріалів справи копії довіреностей на отримання товару, які на думку позивача є доказом фактичної передачі та отримання товару відповідачем, надані письмові докази долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 13.11.2017р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому чинним законодавством обовязкова письмова форма договору поставки не передбачена.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №45 від 28.08.2014р., позивачем було поставлено, а представником відповідача отримано товар - "пшениця" у кількості 27,870 тон на загальну суму 57969,60 гривень. Оригінал вищевказаної накладної видаткової накладної судом було оглянута у судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи характер відносин між сторонами та факт поставки товару за накладною, суд доходить висновку, що дії сторін були наслідком надання та прийняття пропозиції та направлені на встановлення цивільних прав та обовязків.

Дії сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковою накладною та прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно приписів п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", за якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Тобто факт проведення сторонами у справі господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов'язань за правочинами, повинен підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами.

Нормою, запровадженою статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до п.2.4 вищезазначеного Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Ці положення щодо обовязкових реквізитів первинного документа зазначені і в ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено під час розгляду справи у судових засіданнях, заперечення стосовно позову відповідачем обґрунтовувались тим, що відповідач фактично не отримував товар, зазначений у видатковій накладній, на яку посилається позивач, а також тим, що в графі „отримав (ла) зазначається лише підпис, при цьому відсутні прізвище та ініціали особи, що отримала товар, а також печатка підприємства.

Разом з тим, окрім видаткової накладної, позивачем в якості підтвердження реального здійснення ним вищевказаної господарської операції було надано податкову накладну №45/2 від 28.08.2014р..

В свою чергу судом з метою встановлення дійсного отримання ОСОБА_1 підприємством "Агротехпродсервіс-Ізмаїл" товару на вказану суму у Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було витребувано документи, що підтверджують прийняття ОСОБА_1 підприємством "Агротехпродсервіс-Ізмаїл" податкової накладної №45/2 від 28.08.2014р., виданої Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Долинське", та включення операцій по даній податковій накладній до податкової звітності з ПДВ (до податкового кредиту), а саме: податкової декларації з ПДВ з додатком Д.5 (розшифровки в розрізі контрагентів) за період вересень 2014 року.

Відповідно до ст.198.1. Податкового кодексу України, в редакції, що діяла станом на день вчинення господарської операції, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Статтею 198.3. ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу), та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Крім того, статтею 198.6. ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наданих вказаною інспекцією документів, зокрема, з податкової декларації з податку на додану вартість, у розділі ІІ „Податковий кредит, вбачається, що вищевказана операція була включена до податкової звітності з ПДВ., з урахуванням чого суд приймає вказані документи, зокрема, податкову накладну, а також відповідну декларацію, як докази, що також, крім видаткової накладної, свідчать про здійснення вищевказаної господарської операції.

При цьому суд зазначає, що відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не надано жодних заперечень з приводу здійснення такої операції.

Враховуючи, що наявність у Приватного підприємства "Агротехпродсервіс-Ізмаїл перед Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Долинське" заборгованості в сумі 57969,60 гривень підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована, суд доходить висновку щодо задоволення вимог позивача про її стягнення.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 1 600 грн. покладаються на ОСОБА_1 підприємство "Агротехпродсервіс-Ізмаїл".

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агротехпродсервіс-Ізмаїл" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, буд. 3 А, ) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Долинське" (68810, Одеська обл., Ренійський район, с. Долинське, вул. Центральна, буд. 131, ) заборгованість у розмірі 57 969 /пятдесят сім тисяч девятсот шістдесят девять/ гривень 60 копійок та 1 600 /одна тисяча шістсот/ гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20 листопада 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк