ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р. Справа № 922/1220/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 1599 від 06.10.2014);

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - Мельниченко В.С. (довіреність № 12-18/1031-9351 від 26.12.2016);

3-го відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 3308Х/3-28) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23 травня 2017 року по справі № 922/1220/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Нова Каховка Херсонської області;

до 1) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Федоренка Андрія Івановича, м. Харків;

2) Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, м. Харків;

3) Державної казначейської служби України, м. Київ;

про стягнення коштів у розмірі 2043000,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ФОП ОСОБА_3 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Федоренка Андрія Івановича (1-го відповідача) та Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (2-го відповідача), в якій просить:

1) стягнути з Держави на користь ОСОБА_3 завдані збити в сумі 2043000,00 грн;

2) зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області відшкодувати з рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 завдані збитки в сумі 2043000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач у 2012 році здійснив реконструкцію (перепланування) належних йому на праві приватної власності нежитлових приміщень 4-го поверху №№ 1, 2, 4-9, загальною площею 195,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «Б-4» по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим змінилась нумерація зазначених нежитлових приміщень та зменшилась їх площа до 186,8 кв.м., тому позивач 14.03.2014 звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області із заявою про проведення державної реєстрації прав власності на реконструйовані нежитлові приміщення. З метою подальшого продажу реконструйованих нежитлових приміщень 19.03.2014 позивачем укладено з потенційним покупцем - ОСОБА_6 попередній договір щодо строків та умов укладання основного договору купівлі-продажу реконструйованих нежитлових приміщень, за умовами п. 1 якого продавець зобов'язався у строк до 15.04.2014 укласти основний договір купівлі-продажу та передати у власність покупця нежитлові приміщення 4-го поверху №№ 1-16, загальною площею 186,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «Б-4» по АДРЕСА_1. Пунктом 3 попереднього договору встановлено ціну продажу вартістю 1710000,00 грн. Пунктом 8 попереднього договору сторони передбачили обов'язок продавця щодо сплати покупцю штрафу у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу нежитлових приміщень у строк, передбачений цим договором. Вважає,що 11.04.2014 року державним реєстратором в порушення прав та інтересів позивача було прийнято незаконне рішення про відмову у державній реєстрації права власності на реконструйовані нежитлові приміщення 4-го поверху №№ 1, 2, 4-16, загальною площею 186,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «Б-4» по АДРЕСА_1, які належать позивачу. У зв'язку з нездійсненням державної реєстрації права власності на зазначені нежитлові приміщення позивач не зміг виконати умови попереднього договору від 19.03.2014 та укласти основний договір купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень, внаслідок чого отримав збитки в розмірі 2043000,00 грн, що складаються з: 283000,00 грн матеріальної шкоди у вигляді сплаченого позивачем на користь третьої особи штрафу за невиконання умов попереднього договору; 1710000,00 грн упущеної вигоди (неотриманого доходу, який позивач міг би реально отримати за звичайних обставин); 50000,00 грн моральної шкоди.

В процесі розгляду вказаної позовної заяви Господарським судом Харківської області 2-й відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківської області звернувся до суду з клопотанням, в якому просить замінити його на належного відповідача - Державну казначейську службу України в порядку ст. 24 Господарського процесуального кодексу України. Своє клопотання обґрунтовує відсутністю у Головного управління Державної казначейської служби України у Харківської області, яке є територіальним органом Державної казначейської служби України, повноважень на стягнення матеріальної чи моральної шкоди з Державного бюджету України та відповідних бюджетних призначень та рахунків для відшкодування шкоди внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, оскільки відповідно до п. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, повноваження щодо безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду покладені на Державну казначейську службу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 у справі № 922/1220/17 (суддя Калініченко Н.В.) відмовлено в задоволенні клопотання 2-го відповідача про заміну його на належного відповідача - Державну казначейську службу України. Залучено до участі у справі іншого відповідача - Державну казначейську службу України. Направлено матеріали справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - ФОП ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги (вх. № 11492 від 13.11.2017) просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу на подальший розгляд до Господарського суду Харківської області. Посилається на те, що судом першої інстанції незаконно залучено до участі у справі іншого відповідача - Державну казначейську службу України, оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у Харківської області є уповноваженим органом Державного казначейства України на здійснення обслуговування державного бюджету України по Харківській області та являється належним відповідачем, тому відсутні підстави для направлення матеріалів даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 у справі № 922/1220/17 розгляд апеляційної скарги призначено на 14.11.2017 о 15:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2017 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник 2-го відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Харківської області відзив на апеляційну скаргу позивача не надав, в судовому засіданні 14.11.2017 не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

1-й відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Федоренко А.І. та 3-й відповідач - Державна казначейська служба України відзиви на апеляційну скаргу позивача не надали, своїх представників в судове засідання 14.11.2017 не направили.

Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, а нез'явлення в судове засідання представників 1-го та 3-го відповідачів не перешкоджає розгляду справи, з метою запобігання невиправданого затягування судового процесу й порушення прав позивача та 2-го відповідача на розгляд справи судом упродовж розумного строку, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутності представників 1-го та 2-го відповідачів за наявними у справі матеріалами, як це передбачено ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та 2-го відповідача в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення на користь позивача 2043000,00 грн збитків, завданих нездійсненням державної реєстрації прав на нерухове майно нежитлові приміщення 4-го поверху №1,2,4-16 загальною площею 186,80кв.м. в нежитловій будівлі літ.Б-4 по АДРЕСА_1 державним реєстратором (1- відповідачем) та зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (2-го відповідача) відшкодувати з рахунку Державного бюджету України на користь позивача завдані збитки.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 Конституції України, бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

У відповідності до ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

За приписами ст.ст. 1,3 Положення про Державну казначейську службу України (Казначейство), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Основними завданнями Казначейства є: 1) реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; 2) внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

В статті 4 вказаного Положення визначено повноваження Казначейства серед яких - здійснення безспірних списань коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 № 651 «Про утворення територіальних органів Державної казначейської служби», Кабінетом Міністрів України утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної казначейської служби за переліком згідно з додатком до цієї постанови - Головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (Головне управління Казначейства) та Управління Державної казначейської служби України та відділення Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (управління(відділення) Казначейства), які діють на підставі відповідних Положень.

Положення про головне управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджено Наказом Міністра фінансів України 12.10.2011 № 1280 (у редакції наказу Міністра фінансів України 17.08.2015 № 716, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.10.2011 за № 1236/19974. Відповідно до статті 1 цього Положення, Головні управління Казначейства підпорядковані Державній казначейській службі України та є її територіальними органами.

Головне управління Казначейства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Міністра фінансів України, його першого заступника та заступників, наказами Казначейства, дорученнями Голови Казначейства, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами статей 3, 4 зазначеного Положення, основними завданнями Головного управління Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до завдань покладених на Головне управління Казначейства до його компетенції відноситься здійснення безспірних списань коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 у справі № 922/1220/17 залучено до участі у справі іншого відповідача - Державну казначейську службу України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ), з посиланням на те, що згідно зі ст. 4 Положення, Державна казначейська служба України відповідно до покладених завдань, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Крім того участь органів Державної казначейської служби, як іншого відповідача є ознакою притаманною для усіх спорів про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органів державної влади.

Статтею 24 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Нормами ст. 24 та ст. 106 процесуального кодексу України не передбачено можливості оскарження ухвали про залучення іншого відповідача, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача в частині залучення до участі у справі іншого відповідача - Державної казначейської служби України.

Наслідком залучення до участі у справі іншого відповідача - Державної казначейської служби України стало направлення матеріалів даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва в порядку ч. 5 ст. 16 та ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Нормами ч. 2 ст. 17, п. 4 ч. 1 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про передачу справи за підсудністю.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, визначена ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, частина 5 вказаної статті відносить справи зі спорів, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, до підсудності Господарського суду міста Києва.

Місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу про направлення даного спору до Господарського суду міста Києва, виходив з того, що залучена цією ж ухвалою до участі у справі в якості третього відповідача Державна казначейська служба України, є центральним органом виконавчої влади.

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення 2043000,00 грн збитків, завданих незаконними діями державного реєстратора прав на нерухоме майно (1-го відповідача) та зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (2-го відповідача) відшкодувати з рахунку Державного бюджету України на користь позивача завдані збитки.

2-й відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області є територіальний органом Державної казначейської служби України та відповідно до ст. 4 Положення «Про головне управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.10.2011 № 1280 (редакції наказу Міністерства фінансів України 17.08.2015 № 716) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2011 за № 1236/19974 та відповідно до покладених на нього завдань та в установленому порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Відповідно до викладеного, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду, справа повинна розглядатись Господарським судом Харківської області, який ухвалою від 12.04.2017 прийняв до свого провадження позовну заяву та порушив провадження по справі з додержанням правил підсудності.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про направлення матеріалів даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва в порядку ч. 5 ст. 16 та ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний викласти в позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Харківської області від 23 травня 2017 року по справі № 922/1220/17 в частині направлення матеріалів даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23 травня 2017 року по справі № 922/1220/17скасувати в частині направлення матеріалів даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Справу передати на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.11.2017.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.