номер провадження справи 7/158/15-17/110/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 Справа № 908/6327/15

за позовною заявою: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача: публічного акціонерного товариства Запорізький завод надпотужних трансформаторів, 69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2

про стягнення 183 556,59 грн. збитків

суддя Корсун Віталій Леонідович

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 10.06.16 № 01/02-17/03464

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 26.09.17 № 17

СУТЬ СПОРУ:

29.12.15 до господарського суду Запорізької області звернулась Запорізька міська рада (далі Запорізька МР) з позовом до публічного акціонерного товариства Запорізький завод надпотужних трансформаторів (ПуАТ Запорізький ЗНТ )про стягнення збитків у розмірі 183 556,59 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.02.16, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.16, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.07.16 залишено без змін постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.16 та рішення господарського суду Запорізької області від 29.02.16 по справі № 908/6327/15.

Постановою Верховного Суду України від 09.08.17 по справі № 908/6327/15 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 14.07.16, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.16 та рішення господарського суду Запорізької області від 29.02.16 у справі № 908/6327/15. Справу № 908/6327/15 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

21.08.17 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 908/6327/15 передано на новий розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 21.08.17 прийнято справу № 908/6327/15 до провадження судді Корсуна В.Л., якій присвоєно № провадження 7/158/15-17/110/17, судове засідання призначено на 27.09.17.

Ухвалою від 27.09.17 судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 07.11.17, розгляд справи відкладено на 31.10.17.

В судовому засіданні 31.10.17 оголошувалась перерва до 07.11.17.

В судовому засіданні 07.11.17 також, оголошувалась перерва до 15 год. 00 хв. 07.11.17.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 07.11.17, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 11.12.15 № 01/02-17/05089 і додаткових поясненнях (надійшли до суду 27.09.17 та 03.11.17), просив суд стягнути з відповідача на свою користь 183 556,59 грн. збитків за пайову участь у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заперечив проти позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзивах на позовну заяву 05.02.16 № 1-05/0502, від 26.09.17 № 1/05-2609 та від 31.10.17 № 1-05/3110, просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

24.05.12 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію № ЗП 9 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва Реконструкція обєктів заводу. 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна. Побутові приміщення (в підвалі) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2.

Згідно із змістом вказаної декларації, Замовником будівництва є публічне акціонерне товариство Запорізький завод надпотужних трансформаторів.

Повідомленням від 25.05.12 № 20-008/068/1 ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів повідомлялось голові Хортицької районної адміністрації м. Запоріжжя про початок будівельних робіт відповідно до декларації № ЗП 79 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва Реконструкція обєктів заводу. 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна. Побутові приміщення (в підвалі) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2.

Вказане повідомлення отримано Хортицькою районною адміністрацією м. Запоріжжя 29.05.12 про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції останнього у нижньому правому кутку вказаного повідомлення.

22.04.13 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію (арк. справи 46-48) за № ЗП 69 про готовність об'єкта до експлуатації в якій зазначено, що замовник (ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів) проводив реконструкцію обєктів заводу. 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна. Побутові приміщення (в підвалі) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 1835,56594 тис. грн., у т.ч.: витрати на будівельно-монтажні роботи 1297,795 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 537,770994 тис. грн.

30.07.15 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу від 29.07.15 № 01/02-19/02453 про сплату збитків в розмірі 183 556,59 грн. та розрахунок розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, яка отримана 03.08.15 уповноваженою особою відповідача за довіреністю (що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення форми № 119, аркуш справи 16).

ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів направив міському голові листа від 12.08.15 № 10-000/341, в якому відповідачем зазначалось наступне (пряма мова):

«…Ствердження, що ПАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 40 безпідставні тому, що це рішення було прийнято 10.09.14. На цей час було реалізовано не лише намір щодо забудови (реконструкції), а й саме будівництво.

Враховуючи викладене, а також вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя ПАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів не має можливості і підстав для виконання вимог № 01/02-19/02453 від 29.07.15».

Відповідач вимогу позивача у цій справі щодо добровільної сплати 183 556,59 грн. збитків завданих територіальній громаді м. Запоріжжя не виконав. Кошти у добровільному порядку не сплатив.

Керуючись ЦК України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», Про регулювання містобудівної діяльності» та з метою забезпечення розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя 24.12.12 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», яким затверджено Порядок залучення розрахунку розміру використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (п. 1) та затверджено форму договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (п. 2).

Вказане рішення опубліковано в офіційному виданні Запорізької міської ради газеті «Запорізька СІЧ» від 19.01.13.

10.09.14 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя» (затвердженого рішенням цієї ради від 24.12.12 № 77) згідно з яким вказаний Порядок викладено у новій редакції.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з наявними в матеріалах цієї господарської справи деклараціями від 24.05.12 № ЗП 9 (про початок виконання будівельних робіт) та від 22.04.13 № ЗП 69 (про готовність об'єкта до експлуатації) замовником будівництва є ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів, відповідач у цій справі.

17.02.11 законодавчим органом держави Україна прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VІ (далі Закон № 3038-VІ), який набув чинності із 13.03.11.

Відповідно до Преамбули вказаного Закону, він (Закон) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. (ч. 1). Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті (ч. 2). Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40). … Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності (ч. 5 ст. 40 Закону).

До пайової участі (ч. 4 ст. 40 Закону № 3038-VІ) у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об'єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв. метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об'єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об'єктів соціальної інфраструктури; 7) об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 р. з футболу (357-2010-п), за рахунок коштів інвесторів; 9) обєктів інженерної, транспортної інфраструктури, обєктів енергетики, звязку та дорожнього господарства (крім обєктів дорожнього сервісу); 10) обєктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

Згідно із ч. 5 ст. 40 вказаного Закону, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Частиною 6 ст. 40 Закону № 3038-VІ унормовано, що встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Органам місцевого самоврядування (ч. 7 ст. 40 Закону № 3038-VІ) забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у т.ч. здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у т.ч. шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Закону № 3038-VІ, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населенного пункту визначається протягом 10 ти робочих днів з дня реєстрації

органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь (ч. 9 ст. 40 Закону № 3038-VІ) у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населенного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Кошти (ч. 10 ст. 40 Закону № 3038-VІ), отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватись виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (затв. рішенням Запорізької міської ради від 24.12.12 № 77 (надалі Порядок) визначено, що його (Порядок) розроблено відповідно до ЦК України, Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, затв. наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.00 № 174 (п. 1.1.) та що він регулює організаційні та економічні відносини, повязані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, капітального ремонту (далі - будівництво) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та укладення договорів про пайову участь (п. 1.2.).

Пунктом 1.5. Порядку (в редакції за спірний період) передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури.

Згідно із п. 2.1. Порядку (у відповідній редакції), величина пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, укладеному з виконавчим комітетом Запорізької міської ради, в особі міського голови, відповідно до встановленого цим Порядком розміру пайової участі, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, та не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя…

Відповідно до п. 2.2. Порядку, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить:

- для нежитлових будівель та споруд - 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта;

- для житлових будинків 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

Пунктом 2.7. Порядку унормовано, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації виконавчим комітетом звернення замовника про укладення договору про пайову участь замовників у створені інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Згідно із п. 3.3 Порядку, замовник, який має намір укласти Договір, зобов'язаний звернутися з заявою до міського голови.

Відповідно до п. 3.6. вказаного Порядку, договір про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (Договір про пайову участь) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Пунктом 3.7. Порядку визначено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури, розрахована на основі нормативів для одиниці створеної потужності, може бути уточнена шляхом проведення розрахунку пайової участі з урахуванням фактичної загальної кошторисної вартості будівництва. Внесення змін до розрахунку величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста оформлюється шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно п. 4.1. Порядку, кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається Договором.

Розділом 5 Порядку визначені умови звільнення від сплати участі у розвитку інфраструктури міста ...

Рішенням від 10.09.14 № 40 Запорізькою міською радою внесено зміни до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (затв. рішенням Запорізької міської ради від 24.12.12 № 77.

Станом на час прийняття процесуального рішення у цій справі по суті спору представниками сторін не повідомлено та не надано суду доказів того, що рішення Запорізької міської ради від 24.12.12 № 77, з урахуванням рішення Запорізької міської ради від 10.09.14 № 40 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (затв. рішенням Запорізької міської ради від 24.12.12 № 77), визнані недійсними (скасовані) чи втратили чинність.

Наявні матеріали справи № 908/6327/15 свідчать, що ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів, як замовник на об'єкті будівництва - реконструкція обєктів заводу. 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна. Побутові приміщення (в підвалі) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, не зверталось у встановленому законом порядку до Запорізької міської ради (Запорізького міського голови) щодо укладення Договору про пайову участь.

Крім того, матеріали справи свідчать, що ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів (замовник будівництва) не укладено із Запорізькою міською радою договір про пайову участь відповідно до ст. 40 Закону № 3038-VІ та Порядку, та на вимогу Запорізької міської ради не виконано свого обов'язку зі створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту територіальної громади міста Запоріжжя (не сплачено пайовий внесок).

У звязку з чим, Запорізька міська рада звернулась до господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення збитків у розмірі 183 556,59 грн., що і є предметом позовних вимог у цій справі.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у т.ч. боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Так, зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3).

За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків …

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 09.08.17 у справі № 908/6327/15. який забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права за наслідками розгляду заяви Запорізької міської ради про перегляд Верховним Судом України рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 908/6327/15 про стягнення із ПуАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів 183 556,59 грн. збитків, Верховний Суд України дійшов висновку про те, що « … 10 вересня 2014 року Запорізькою міськрадою прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя», затвердженого рішенням Запорізької міськради від 24 грудня 2012 року № 77», згідно з яким зазначений Порядок викладено у новій редакції.

Зокрема, Порядок регулює організаційні та економічні відносини, пов'язані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя та укладання договорів про пайову участь (пункт 1.2 Порядку).

Законом № 303 8-VI і Порядком (у редакції від 10 вересня 2014 року) встановлено, що саме на замовника покладено обов'язок укладення договору про пайову участь і сплати відповідних коштів.

Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону № 3038-УІ).

За змістом статей 2, 10 Закону № 3038-VI, статей 4, 9 Закону № 687-ХІУ під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови.

Судом встановлено, що Підприємство є замовником будівельних робіт на об'єкті будівництва «Реконструкція обєктів заводу (3-я черга пускового комплексу) Корпус № 2Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна, побутові приміщення (в підвалі) за адресою:м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2».

Отже, реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначенням забудови, а виходячи із наведених положень законодавства, відповідач є замовником.

За таких обставин у справі, яка розглядається, висновок судів про те, що реконструкція наявної будівлі без забудови нової земельної ділянки звільняє відповідача від обов'язку укласти із Запорізькою міськрадою договір про пайову участь, а також від перерахування коштів пайової участі, є помилковим.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 1 лютого 2017 року у справі № 3-1441гс16, від 22 березня 2017 року у справі № 3-1553гс1б.

Отже, у справі № 908/6327/15, яка розглядається, суди дійшли помилкового висновку, що дія Закону № 3038-VI не поширюється на ПАТ Запорізький завод надпотужних трансформаторів, оскільки відповідний договір про пайову участь між сторонами укладено не було…

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки. Збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини».

У звязку з викладеним, господарським судом під час нового розгляду цієї справи по суті спору враховано вимоги ст. 11128 ГПК України згідно з якими висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 11116 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності у діях відповідача у справі № 908/6327/15 усіх елементів складу цивільного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (ЦК України) збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Господарським кодексом України (ГК України), а саме ч. 1 ст. 216, передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

На кредитора покладено обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст. ст. 614, 623 ЦК України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

При відшкодуванні збитків застосовуються загальні умови відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, які передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2).

Отже, відповідальність за порушення зобовязання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов: протиправної дії чи бездіяльності особи; заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи; причинного звязку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками; вини боржника.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, відповідач (ПуАТ Запорізький ЗНТ ) не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством (ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору.

Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до позивача із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Запорізька міськрада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди.

При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

Так, згідно із декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 22.04.13 за № ЗП 69, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією реконструкції обєктів заводу. 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбопригутувальне, фарбувальне відділення, вбудована котельна. Побутові приміщення (в підвалі) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2 складає 1835,56594 тис. грн., у т.ч.: витрати на будівельно-монтажні роботи 1297,795 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 537,770994 тис. грн.

Позивачем заявлено до стягнення 183 556,59 грн. (183 556,59 грн. = 1 835 565,94 грн. х 10%).

У своїх додаткових поясненнях, які 27.09.17 надійшли до цієї справи, позивач обґрунтовує свою правову позицію тим, що в діях відповідача є наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (договір про пайову участь замовника (відповідача у цій справі) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя із міською радою всупереч вимогам ст. 40 Закону № 3038-VІ не укладено), збитки (внаслідок не виконання замовником (відповідачем) ст. 40 Закону № 3038-VІ) територіальна громада м. Запоріжжя в особі міської ради не отримала дохід в розмірі 183 556,59 грн.), причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками (внаслідок протиправних дій відповідача територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки у вигляді недоотримання надходжень до місцевого бюджету в розмірі 183 556,59 грн.) та вина (відповідач, який в силу вимог ч. 2 ст. 40 Закону № 3038-VІ зобовязаний брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, не звернувся до Запорізької міської ради (Запорізького міського голови) з приводу необхідності укладення договору та не перерахував 183 556,59 грн. в якості коштів на створення та розвитку зазначеної інфраструктури м. Запоріжжя).

Заперечуючи проти позову відповідач не надав суду доказів неправомірності розрахунку позивача та контррозрахунку проведеного відповідачем заявленої до стягнення суми збитків.

Перевіривши розрахунок позивача щодо суми збитків суд знаходить його правомірним та таким, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 40 Закону № 3038-VІ, а також пункту 2.2. Порядку (у відповідній редакції).

Судом прийнято до уваги пояснення позивача, надані суду 03.11.17 (вх. № 08-06/25949) згідно з якими: «Інформація про витрати на проведення будівельних робіт зазначається у Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 15 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.04.13 № ЗП9 (далі Декларація), загальна кошторисна вартість будівництва складає 1 835 565,94 грн. у т.ч. витрати на будівельно-монтажні роботи 1 297 795 грн., витрати на машини обладнання та інвентар 537 770,64 грн.

Інформації про понесені відповідачем при здійсненні будівельних робіт витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій у декларації не зазначено.

По друге.

Щодо витрат пов'язаних з придбанням та виділенням земельної ділянки.

Відповідно до п. 11-1 Декларації, право користування відповідачем земельною ділянкою на якій здійснювались будівельні роботи посвідчується договором оренди від 25.01.08 року за № 19, будівництво розпочато 25.05.12.

Тобто, відповідач користується земельною ділянкою на протязі більше чотирьох років, а отже витрат пов'язаних з придбанням та виділенням земельної ділянки при здійсненні вказаного будівництва понесено бути не могло.

Щодо витрат пов'язаних зі звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж.

Об'єкт будівництва відповідно до Декларації визначений як «Реконструкція об'єктів заводу, 3-я черга пускового комплексу. Корпус № 2. Дробоструйне, фарбоприготувальне відділення, вбудована котельна».

У пункті 6 Декларації зазначено перелік видів виконаних робіт, а саме:

- Монтаж стінових огороджувальних конструкцій;

- Встановлення віконних та дверних блоків;

- Виконання внутрішнього оздоблення ;

- Монтаж внутрішніх та зовнішніх мереж водопостачання,

водовідведення, зовнішніх та внутрішніх мереж електропостачання та

газопостачання;

- Монтаж обладнання.

Отже, виходячи з цього, існуючі на момент проведення будівництва на земельній ділянці об'єкти не зносилися, роботи по звільненню будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж не проводилось.

Щодо витрат на влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Згідно переліку інженерного обладнання, зазначеного у п. 12 Декларації, на об'єкті наявне холодне водопостачання, водовідведення, опалення від індивідуальних опалювальних установок.

Отже, це свідчить про те, що інженерні мережі до об'єкту вже було підведено раніше».

Вказане спростовує твердження представника відповідача про те, що позивачем при розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя безпідставно враховано витрати які, відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону № 3038-VІ, не повинні враховуватись (зокрема витрати на придбання і виділення земельної ділянки; звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд, інженерних мереж, та витрат на влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій)

У звязку з викладеним, позовна заява Запорізької міської ради підлягає задоволенню судом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач у відзиві від 26.09.17 № 1/05-2609, який надійшов до суду 27.09.17 з додатками (постанова Верховного Суду України від 09.08.17 у справі № 908/61/16 та рішення Запорізької міської ради від 24.12.12 № 77) посилається на правовідносини між ПАТ «Супер» та Запорізькою міською радою, й зазначає, що в діях (бездіяльності) ПАТ «Супер» відсутній склад цивільного правопорушення… А оскільки ПАТ «Супер» не є стороною по справі № 908/6327/15, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, з підстав викладених у ч. 1 ст. 11128 ГПК України, оскільки замовник у справі № 908/6327/15 розпочав будівельні роботи в 2012 році, тобто після набрання чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», місцевий господарський суд відступає від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 09.08.17 № 908/61/16 в якій йде мова про обставини, які мали місце у 2008 році, тобто до набрання чинності наведеним вище Законом.

Відповідно до розяснень викладених у абз. 1 п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

У справі, яка розглядається, Запорізькою міською радою сплачено судовий збір в розмірі:

- 1 218,00 грн. за подання позовної заяви (платіжне доручення від 24.12.15 № 1449);

- 3 028,68 грн. за подання апеляційної скарги (платіжне доручення від 15.03.16 № 243);

- 3 304,02 грн. за подання касаційної скарги (платіжне доручення від 06.05.16 № 457);

- 3 579,35 грн. за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі, яка розглядається, (платіжне доручення від 19.05.17 № 497).

Отже, загалом, позивачем сплачено у цій справі 11 130,05 грн. (1 218,00 грн. + 3 028,68 грн. + 3 304,02 грн. + 3 579,35 грн. = 11 130,05 грн.).

Таким чином, із відповідача на користь Запорізької міськради підлягають стягненню судові витрати у розмірі 11 130,05 грн.

При цьому, оскільки матеріали справи не містять клопотання позивача щодо уточнення реквізитів Запорізької міської ради у звязку із зміною найменування проспекту Леніна у м. Запоріжжі станом на час прийняття рішення у цій справі по суті спору (07.11.17), реквізити позивача у рішенні вказані відповідно до наявних реквізитів викладених у прохальній частині позовної заяви у цій справі.

Судом враховано, що позивачем при подані позовної заяви у цій справі не було сплачено судовий збір у повному обсязі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.11 № 02/163-48 Про судовий збір.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду (ст. 2 Закону).

Статтею 3 Закону № 02/163-48 визначено об'єкти справляння судового збору. Так, судовий збір справляється:

за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України;

за видачу судами документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Тобто, розмір судового збору зі спорів щодо витребування, повернення, передачі майна, тощо дорівнює 1,5 % від вартості цього майна.

Розмір мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.15, становить 1 218 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити:

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

Згідно приписам статті 55 ГПК України, ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог;

4) у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею.

Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

При зверненні до суду, Запорізька міська рада зазначила ціну позову 183 556,59 грн.

В якості додатків до позовної заяви позивачем надано платіжне доручення 1449 від 24.12.15 про сплату судового збору у розмірі 1 218,00 грн. Інші докази сплати судового збору за поданим позовом у матеріалах позовної заяви відсутні.

Отже, позивачем не доплачено 1 535,34 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у Державний бюджет суму несплаченого судового збору у розмірі 1 535,34 грн.

Таким чином, із відповідача на користь Державного бюджету підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 535,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 32, 33, 34, 44, 49, 69, 77, 82, 821, 84, 85, 11128 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із публічного акціонерного товариства Запорізький завод надпотужних трансформаторів (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, р/р № 0002 в ГУДКСУ у Запорізькій області, отримувач: УК м. Запоріжжя, , МФО 813015, код платежу 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту) 183 556 (сто вісімдесят три тисячі пятсот пятдесят шість) грн. 59 коп. суми збитків. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути із публічного акціонерного товариства Запорізький завод надпотужних трансформаторів (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, р/р № 4816 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за подання позовної заяви у цій справі, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 68 коп. за подання апеляційної скарги, 3 304 (три тисячі триста чотири) грн. 02 коп. за подання касаційної скарги та 3 579 (три тисячі пятсот сімдесят девять) грн. 35 коп. за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 908/6334/15. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути із публічного акціонерного товариства Запорізький завод надпотужних трансформаторів (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, буд. 2, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір») недоплачену суму судового збору у розмірі 1 535 (одну тисячу пятсот тридцять пять) грн. 34 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.11.17.

Суддя В.Л. Корсун