ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р.Справа № 916/2368/17

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курка Д.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 43 086,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області (далі по тексту - Авангардівська селищна рада) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 43 086,29 грн. Позовні вимоги базуються на необґрунтованому завищенні вартості виконаних відповідачем робіт за договорами підряду на виконання будівельно-ремонтних робіт, що призвело до порушення прав позивача як замовника підрядних робіт.

28.09.2017р. до господарського суду надійшло клопотання від Авангардівської селищної ради про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Південного офісу Державної аудиторської служби України. В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що даний позов було подано на виконання вимог Південного офісу Державної аудиторської служби України, а, отже наявні правові підстави для залучення останнього до участі у справі. Розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Згідно з п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами і доповненнями) ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

З огляду на не доведення відповідачем підстав, визначених статтю 27 ГПК України, судом було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення Південного офісу Державної аудиторської служби України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Представник відповідача жодного разу в судові засідання по даній справі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки ОСОБА_2 не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги достатність наданих Авангардівською селищною радою доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, господарський суд доходить висновку про можливість розгляду справи без участі учасників судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

23.08.2016р. між Авангардівською селищною радою (Замовник) та ОСОБА_2 (Підрядник) було укладено договір підряду №9/138, у відповідності до п. п. 1.1-1.3 якого Підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами чи/або із залученням інших осіб виконати реконструкцію освітлення сходових багатоквартирних будинків №1-10 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Центральна, а Замовник зобов'язується прийняти роботу та оплатити її вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором та додатками до нього. Об'єм, характер та вартість робіт, що будуть виконуватись Підрядником, встановлюються відповідно до додатків до цього договору та обмежені сумою цього договору. Роботи по цьому договору виконуються з матеріалів наданих Підрядником, за які розраховується Замовник у строки, встановлені цим договором.

Згідно з п. 4.2 договору підряду №9/138 від 23.08.2016р. Замовник проводить оплату робіт по цьому договору згідно затвердженої договірної ціни у повному розмірі пропорційно об'єму та вартості фактично виконаних робіт Підрядником за цим договором, що підтверджується актами виконаних робіт.

Крім того, 23.08.2016р. між Авангардівською селищною радою (Замовник) та ОСОБА_2 (Підрядник) було укладено договір підряду №10/139, відповідно до умов якого Підрядником були прийняті на себе зобов'язання із реконструкції освітлення багатоквартирних будинків №11, 12, 14-22, 24 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Центральна, а Замовником - зобов'язання із оплати вартості робіт у строки та на умовах, що визначаються цим договором та додатками до нього.

22.11.2016р. між Авангардівською селищною радою (Замовник) та ОСОБА_2 (Підрядник) було укладено договір закупівлі робіт №284, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого Виконавець зобов'язується виконати власними силами роботи з капітального ремонту фасаду житлового будинку по вул. Центральній, 22, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область. Обсяг, характер і перелік робіт, передбачений у п. 1.1 договору визначається кошторисом та договірною ціною, які розраховані згідно ДСТУ БДН.1.1-1-2013, узгодженими сторонами і є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору №284 від 22.12.2016р. розрахунки Замовника з Підрядником проводяться шляхом перерахування коштів на рахунок Підрядника протягом 20 банківських днів з моменту підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт і довідок про вартість виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 прийняти на себе зобов'язання за договорами підряду були виконані у повному обсязі, що підтверджується підписаними представниками сторін актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016р., а також довідкою про вартість виконаних підрядних робіт до договору №9/139 від 23.08.2016р., яка складає 296 554,47 грн.; актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016р., а також довідкою про вартість виконаних підрядних робіт до договору №9/139 від 23.08.2016р., яка складає 111 440,00 грн.; актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016р., а також довідкою про вартість виконаних підрядних робіт до договору №284 від 22.12.2016р., яка складає 431 796,43 грн.

27.04.2017р. Південним офісом Державної аудиторської служби України за результатами ревізії селищного бюджету, фінансово-господарської діяльності Авангардівської селищної ради за період з 01.02.2015р. по 01.01.2017р. було складено акт №08-11/29, з якого вбачається наступне.

В ході ревізії з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків між Авангардівською селищною радою та ОСОБА_2 проведено зустрічну звірку, за результатом якої встановлено завищене застосування по актам форми №КБ-2в показника загально-виробничих витрат по відношенню до даних бухгалтерського обліку та необґрунтованого збільшення в актах форми №КБ-2в розміру єдиного соціального внеску (22%) по відношенню до даних бухгалтерського обліку та фактично понесених витрат ОСОБА_2 на загальну суму 90 429,64 грн.

Завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 90 429,64 грн. виникло в результаті порушення п.п. 4.3.2, 4.3.3 Додатку А ДСТУ - НБД.1.1-3:2013 „Настанови щодо визначення загально-виробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва", п. 6.4.4.1 ДСТУ БДН.1.1-1-2013 „Правила визначення вартості будівництва", за рахунок завищеного застосування у актах форми №КБ-2в до договору №248 від 22.11.2016р., до договору №9/138 від 23.08.2016р. та до договору №10/139 від 23.08.2016р. показника загально-виробничих витрат по відношенню до даних бухгалтерського обліку на загальну суму 43 086,29 грн. та необґрунтованого збільшення в вищезазначених актах форми №КБ-2в розміру єдиного внеску (22%) по відношенню до даних бухгалтерського обліку та фактично понесених витрат на загальну суму 47 343,35 грн.

09.06.2017р. Авангардівська селищна рада звернулась до ОСОБА_2 із претензією №306 про необхідність відшкодування збитків у розмірі 43 086,29 грн., завданих позивачу у зв'язку із завищенням вартості будівельних робіт, шляхом її перерахування на рахунок Авангардівської селищної ради протягом 10 днів з дня одержання претензії. При цьому, з вказаного листав вбачається, що грошові кошти у розмірі 47 343,35 грн. були перераховані ОСОБА_2 під час проведення ревізії.

З посиланням на встановлення за результатами проведеної Південним офісом Державної аудиторської служби України ревізії селищного бюджету, фінансово-господарської діяльності Авангардівської селищної ради за період з 01.02.2015р. по 01.01.2017р. завищення з боку ОСОБА_2 загально-виробничих витрат по відношенню до даних бухгалтерського обліку на загальну суму 43 086,29 грн., а також відмову відповідача відшкодувати їх у добровільному порядку, Авангардівська селищна рада звернулась до господарського суду із даними позовними вимогами до ОСОБА_2

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно зі ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Приписами ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ч. 1-3 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

З положень п.п. 2.1.3, 4.1 договорів підряду №10/139 від 23.08.2016р. та №9/138 від 23.08.2016р., а також умов п. п. 2.5, 4.1 договору №248 від 22.11.2016р. вбачається, що Замовником та Підрядником було погоджено порядок приймання виконаних робіт шляхом складання та підписання актів приймання виконаних підрядних робіт. На виконання умов вказаних положень договорів Авангардівською селищною радою без будь-яких зауважень було підписано акти приймання виконаних робіт. Викладене дозволяє господарському суду дійти висновку про належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань, прийнятих на себе за договорами підряду відповідно до умов договорів та вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що позовні вимоги Авангардівської селищної ради про стягнення із відповідача грошових коштів обґрунтовані фактом встановлення Південним офісом Державної аудиторської служби України за результатами ревізії селищного бюджету, фінансово-господарської діяльності Авангардівської селищної ради за період з 01.02.2015р. по 01.01.2017р. завищень ОСОБА_2 вартості загально-виробничих витрат по відношенню до даних бухгалтерського обліку, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне. За умови існування між сторонами по справі договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки органом державної влади фінансово-господарської діяльності Авангардівської селищної ради як на підставу позовних вимог є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом правопорушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати.

Статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року N 2939-XII встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

З огляду на наведену законодавчу норму суд зазначає, що акт перевірки може бути підставою для вчинення процесуальних дій, зокрема пред'явлення позову до суду, однак не позбавляє позивача процесуального обов'язку доводити наявність порушеного права чи законного інтересу, чого позивачем зроблено не було.

Правова позиція суду з цього питання узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 11.05.2017р. по справі №922/3093/16, у постанові від 29.09.2015р. по справі №910/3716/15-г та у постанові від 19.08.2015р. по справі №910/2300/15-г.

Господарський суд зазначає, що Авангардівською селищною радою у поданій до суду позовній заяві не було надано правового обґрунтування заявлених позовних вимог та не визначено правової природи грошових коштів, заявлених до стягнення із ОСОБА_2, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне надати правову оцінку правовій природі такого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Положеннями ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Підсумовуючи вище наведені приписи чинного законодавства, господарський суд доходить висновку, що завищення вартості загально-виробничих витрат по відношенню до даних бухгалтерського обліку з боку ОСОБА_2 за своєю правовою природою є збитками, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Згідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що для притягнення до відповідальності у вигляді стягнення збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як зазначалось вище по тексту рішення, ОСОБА_2 підрядні роботи було виконано у відповідності до умов договорів підряду та вимог чинного законодавства, оскільки позивачем під час приймання виконаних відповідачем робіт не було заявлено претензій щодо їх обсягу, якості та вартості. Викладене дозволяє господарському суду дійти висновку про відсутність у діях відповідача такого із елементів складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка, що, в свою чергу, свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення, а, отже, і про відсутність правових підстав для відшкодування за рахунок ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 43 086,29 грн., які за своєю правовою природою є збитками.

Оскільки під час розгляду даної справи судом було встановлено відповідність обсягів та вартості робіт, відображених в актах виконаних робіт, підписаних позивачем та відповідачем обсягам та вартості, визначених у відповідній проектно-кошторисній документації до договорів підряду, відсутність зауважень позивача щодо якості, вартості та обсягів виконаних робіт, що, в свою чергу, свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення, суд доходить висновку і про відсутність правових підстав для відшкодування за рахунок ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 43 086,29 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Підсумовуючи вищезазначене, відповідно до ст. ст. 11, 509, 614, 626, 632, 809, 837, 839, 843, 853, 854, 875, 883 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 193, 216, 217, 224, 225 Господарського кодексу України, позов Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 43 086,29 грн. заявлений в межах даної справи, задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судом покладаються на позивача у зв'язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 13 листопада 2017 р.

Суддя С.П. Желєзна