ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" листопада 2017 р.Справа № 924/866/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр, м. Тернопіль

до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України, м. Київ

про стягнення 1362203,70 грн. заборгованості, з яких 713148,00 грн. основний борг, 590558,00 грн. інфляційні нарахування, 58497,70 грн. 3% річних

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 01.02.2017 р.

відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №13 від 04.01.17р.

третьої особи: не з'явився

Повне рішення складено 16.11.2017р.

Суть спору: позивач (товариство з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр) звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення з Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області 713148,00 грн. основного боргу, 590558,00 грн. інфляційних нарахувань, 58497,70 грн. 3% річних відповідно до договору на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці № 12 від 03.10.2014р.

В обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачем умов договору від 03.10.2014р. Крім того, вказує, що з метою досудового врегулювання спору з приводу відсутності погашення заборгованості, що виникла по договору від 03.10.2014р., на адресу відповідача позивачем 11.04.2017р. направлено претензію. У відповіді від 12.05.2017р. № 792 на претензію відповідачем зазначено про відсутність бюджетного призначення на фінансування робіт за договором від 03.10.2014р. Разом з тим, товариство з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр, посилаючись на постанову Вищого господарського суду України від 23.08.2012р. у справі № 15/5027/715/2011 та постанову Верховного суду України від 15.05.2012р. по справі № 11/446, звертає увагу на ту обставину, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Таким чином, позивач, керуючись ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 549-552, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 216-218, 230, 264-265 Господарського кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 1362203,70 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2017 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне агентство автомобільних доріг України, м. Київ.

Від позивача на адресу суду 06.11.2017 року надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог №174 від 01.11.2017 року, у якій просить суд стягнути з відповідача 713148,00 грн. основного боргу та 58497,70 грн. 3% річних.

Представник позивача в судове засідання з'явився та наполягав на задоволенні позовних вимог з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Оскільки подана заява про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, вона приймається судом.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов проти позову заперечує. Посилається на те, що дійсно між позивачем та відповідачем 03.10.2014р. укладено договір підряду на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир - Чернівці. Фінансування доріг по вищенаведеному договору повинно проводитись за кошти, залучені під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг України. Однак, станом на день подання позивачем позовної заяви в останнього відсутнє бюджетне призначення на фінансування робіт по договору підряду на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир - Чернівці від 03.10.2014р. № 12, хоча заборгованість за виконанні будівельні роботи по даному договору в сумі 713148,00 грн. існує, однак служба автомобільних доріг не може провести їх оплату.

З наведеного Служба автомобільних робіт також заперечує і щодо нарахуванням позивачем інфляційних втрат та 3% річних.

Крім того, 13.11.2015р. між сторонами підписано додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору № 12 від 03.10.2014р., де визначена ціна договору в сумі 713148,00 грн. та вказана сума визначена на 2015р., а 31.12.2015р. сторонами підписано додаткову угоду № 3, якою продовжено дію договору до 31.12.2016р.

У зв'язку з вищевикладеним останній просить суд відмовити в задоволені позовних вимог ТОВ "Техно-Буд-Центр" щодо стягнення 1362203,70 грн.

В додаткових обґрунтуваннях №2070 від 15.11.2017 року до відзиву відповідач, з посиланням на ст. 48 Бюджетного кодексу України, Інструкцію щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та положення про Службу автомобільних доріг у Хмельницькій області, звертає увагу, що на день позовної заяви відсутні бюджетні призначення на фінансування робіт по даному договору, відсутні фактичні надходження коштів, тому відповідач заперечує щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних. На думку відповідача, довідки та акт приймання виконаних будівельних робіт не є підставою для нарахування 3% річних, хоча і датовані жовтнем 2014 року. Так, Служба автомобільних доріг вважає, що ціна договору на 2014 рік складає 0 гривень, на 2015 рік - 713148 грн., а дана сума перенесена на 2016 рік, посилаючись при цьому на додаткові угоди до договору за 2014 та 2015 роки.

Третя особа представника в судове засідання не направила, у надісланих на адресу суду поясненнях від 06.11.2017 року зазначає, що згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Аналогічні положення містяться в п. 4.2. укладеного між сторонами договору №12 від 03.10.2014 року. З наведеного відповідач робить висновок, що в частині грошових зобов'язань норми Бюджетного кодексу України при вирішенні даного спору мають виключну перевагу над нормами інших нормативно-правових актів, оскільки БК України є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок взяття на себе зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4-2, 32, 33 ГПК України, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, адже коштів на фінансування робіт по договору №12 Міністерством фінансів України та Державною казначейською службою України не було виділено, а тому провести сплату за фактично виконані роботи не вбачається можливим.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив таке.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2017р. Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код 25879879.

03.10.2014р. між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр (виконавець) укладено договір на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці № 12, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобовязується надати послуги з поточного ремонту автомобільних доріг державного значення (поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці), а замовник прийняти і оплатити такі послуги, на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування послуг: поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці.

Згідно з п. 1.3. договору склад та обсяги послуг, що є предметом договору, визначаються на підставі кошторисної (проектно-кошторисної) документації.

Як передбачено п. 1.4. договору обсяги послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна цього договору становить 17254286,40 грн., у тому числі: ПДВ 2875714,40 грн., в тому числі на 2014 рік 14720000,00 грн.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Зміна договірної ціни обґрунтовується відповідними розрахунками і оформлюється шляхом укладення додаткових угод (п. 3.2. договору).

У п. 3.3. договору сторонами передбачено, що вартість наданих послуг, що підлягають оплаті, визначаються в порядку, встановленому СОУ 42.1-0:2012.

Відповідно до п. 4.1. договору виконавець надає послуги в межах фінансових ресурсів замовника, призначених для цих цілей. Усі розрахунки за надані послуги по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок виконавця.

Згідно з п. 4.2. договору замовник бере на себе зобовязання за цим договором, при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету, здійснювати щомісячні розрахунки за надані виконавцем послуги на підставі відповідних актів (форма № КБ-2В) та „Довідок (форма № КБ-3), або попередньої оплати, яка здійснюється при наявності фінансових ресурсів у розмірі до 30 відсотків ціни договору.

Як передбачено п. 4.4. договору до рахунка додаються: акт приймання (форма № КБ-2В); довідка про вартість (форма № КБ-3).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що фінансування послуг здійснюється за рахунок коштів залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг.

Строк надання послуг з моменту підписання грудень 2015р. (п. 5.1. договору).

У п. 5.2. договору сторони передбачили, що місце виконання: автомобільна дорога державного значення Житомир Чернівці.

Відповідно до пп. 6.1.1. договору замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплатити надані послуги, якість яких відповідає умовам нормативних документів.

Згідно з пп. 6.2.3. договору замовник має право зменшувати обсяг наданих послуг та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Як передбачено пп. 6.4.1. договору виконавець має право отримати плату за якісно надані послуги в повному обсязі.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015 року (п. 10.1 договору).

Невідємною частиною цього договору є: договірна ціна; календарний план надання послуг (розділ 12 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Додатковою угодою № 2 від 13.11.2015р. про внесення змін до договору № 12 від 03.10.2014р. сторони дійшли згоди викласти п. 3.1. договору № 12 від 03.10.2014р. в такій редакції: „3.1. Ціна цього договору становить 713148,00 грн., в тому числі ПДВ 118858,00 грн., в тому числі на 2014 рік 0,00 грн., в тому числі на 2015 рік 713148,00 грн..

Додатковою угодою № 3 від 31.12.2015р. про внесення змін до договору № 12 від 03.10.2014р. сторони дійшли згоди викласти п. 5.1. та п. 10.1. договору № 12 від 03.10.2014р. в такій редакції: „п. 5.1. Строк надання послуг з дати підписання договору по 31.12.2016р. п. 10.1. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016р..

Сторонами підписано договірну ціну на будівництво Лот 1 - поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці, що здійснюється в 2014 році на суму 17254,2864 тис. грн., з яких 14156,222 тис. грн. прямі витрати (в тому числі - 62,69 тис. грн. заробітна плата, 13502,724 тис. грн. вартість матеріальних ресурсів, 590,808 тис. грн. вартість експлуатації будівельних машин і механізмів, 80,813 тис. грн. загально виробничі витрати, 105,565 тис. грн. інші супутні витрати), 24,851 тис. грн. прибуток, 11,121 тис. грн. кошти на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій, 2875,7144 тис. грн. податок на додану вартість (20%).

Сторонами погоджено календарний план-графік виконання й фінансування робіт на 2014-2015 рр., відповідно до якого поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці складає 17254286,40 грн. (14720000,00 грн. план на 2014р., 2534286,40 грн. план на 2015р.).

Сторонами погоджено календарний план-графік виконання й фінансування робіт на 2014-2015 рр., відповідно до якого поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці складає 713148,00 грн. (713148,00 грн. план на 2015р.).

Сторонами підписано договірну ціну на будівництво - поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці, що здійснюється в 2015 році на суму 713,148 тис. грн., з яких 574,176 тис. грн. прямі витрати (в тому числі 2,561 тис. грн. заробітна плата, 556,784 тис. грн. вартість матеріальних ресурсів, 14,831 тис. грн. вартість експлуатації будівельних машин і механізмів, 2,588 тис. грн. загально виробничі витрати, 16,301 тис. грн. інші супутні витрати), 0,846 тис. грн. прибуток, 0,379 тис. грн. кошти на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій, 118,858 тис. грн. податок на додану вартість (20%).

04.11.2017р. товариством з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр та Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року на загальну суму 713148,00 грн., з яких 574176,00 грн. прямі витрати (в тому числі 2561,00 грн. заробітна плата, 556784,00 грн. вартість матеріальних ресурсів, виробів та конструкцій, 14831,00 грн. вартість експлуатації машин, 2588,00 грн. загально виробничі витрати, 16301,00 грн. інші супутні витрати, 1813,00 грн. заробітна плата робітників, що обслуговують машини), 846,00 грн. прибуток, 379,00 грн. адміністративні витрати, 118858,00 грн. податок на додану вартість).

04.11.2017р. товариством з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр та Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2014р. на загальну суму 713148,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр звернулось до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області із претензією № 8-ТБЦ/Ю від 11.04.2017р. з вимогою сплатити суму боргу у розмірі 713148,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 568212,88 грн. Факт надіслання претензії підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2017р., описом вкладення у цінний лист від 11.04.2017р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 14.04.2017р.

Відповідачем надано відповідь на претензію № 792 від 12.05.2017р., де зазначив, що не порушив договірних зобовязань, так як відповідно до п. 4.2. договору від 03.10.2014р. замовник проводить оплату при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету.

За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів, у якому просить суд стягнути з відповідача, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, 713148,00 грн. основного боргу та 58497,70 грн. 3% річних за період з 01.11.2014 року по 25.08.2017 року.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, за своєю правовою природою даний договір є договором підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 844 ЦК України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Статтею 853 ЦК України визначено обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Зокрема, Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. (п. 4 ст. 882 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на виконання договору на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці № 12 від 03.10.2014р. позивач виконав підрядні роботи по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці. Однак, відповідачем не були виконанні умови договору щодо оплати проведених робіт, тому було порушено права товариства з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр та утворилась заборгованість в сумі 713148,00 грн. Доказів про оплату зазначених коштів суду не подано.

Судом враховується, що позивачем в повному обсязі та без будь - яких зауважень виконав підрядні роботи на суму 713148,00 грн., згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2014р., в якому сторони погодили суму виконаних підрядних робіт. Вказані акт та довідка сторонами були підписані та скріплені їх печатками 04.11.2014р. Окрім того, судом також встановлено, що відповідачем будь-які заперечення щодо наявності недоліків виконаних робіт не заявлялись, обовязок з оплати виконаних позивачем робіт у відповідача настав з 05.11.2014р.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність стягнення з Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області 713148,00 грн. заборгованості за надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир Чернівці № 12 від 03.10.2014р.

При цьому враховується, що аналізуючи зміст договору, акту виконаних робіт та договірної ціни до договору, враховуючи норми ст. 837 ЦК України, суд прийшов до висновку, що правовідносинам, які виникли між сторонами, притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів підряду. Так, позивач за завданням відповідача виконав певну роботу, а останній її прийняв та зобов'язувався оплатити.

Щодо заперечень відповідача та третьої особи про відсутність бюджетних коштів як підстави для відмови в стягненні боргу, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань (див., з-поміж інших судових рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), пункт 35).

Окрім того, Європейський Суд зауважив, що він не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність бюджетних коштів як "виняткові обставини" (див. "Іммобіліаре Саффі" (Immobiliare Saffi), та "Меацці" (Meazzi); а також рішення "Сколо проти Італії" (Scollo c. Italie), від 28 вересня 1995 року, серія A N 315-C).

Також судом відзначається, що у п. 1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (ст. 607 ЦК України) або на відсутність вини (ст. 614, 617 ЦК України чи ст. 218 ГК України).

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Аналогічно критично судом оцінюються і доводи відповідача, викладені у додаткових обґрунтуваннях до відзиву №2070 від 15.11.2017 року щодо того, що ціна договору на 2014 рік складала 0 грн., оскільки додаткова угода жодним чином не змінює умови договору №12 на надання послуг по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Житомир-Чернівці від 03.10.2014 року, якими передбачено фінансування виконання робіт на суму 17254286,40 грн., а також строк та порядок оплати таких робіт. З зазначеного, не можуть видаватися обґрунтованими доводи, що додатковими угодами змінено строк та порядок оплати виконаних робіт, виконаних у жовтні 2014 року.

Крім того, позивачем нараховано 58497,70 грн. 3% річних за період з 01.11.2014р. по 25.08.2017р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних в системі „Законодавство, вважає, що правомірною до стягнення буде сума у розмірі 60021,66 грн. за період з 05.11.2014р. по 25.08.2017р. на суму 713148,00 грн. Оскільки сума 3% річних, обрахована судом, є значно більшою, ніж обрахована позивачем, судом в даному випадку приймається до уваги допустимість стягнення із відповідача 58497,70 грн. 3% річних як таких, що заявлені правомірно та підлягають стягненню.

При визначенні строку виконання зобов'язання судом приймаються до уваги положення ст. 854 ЦК України, відповідно яких якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. А також положення п. 4.2. договору, згідно яких замовник взяв на себе зобов'язання здійснювати щомісячні розрахунки за надані виконавцем послуги на підставі відповідних актів (форма №КБ-2В).

При цьому, додаткова угода до договору від 13.11.2015 року жодним чином не встановлює інший порядок оплати виконаних позивачем робіт, тому не спростовує наведеного вище.

Не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних доводи відповідача з посиланням на додатки до договору від 13.11.2015 року та від 31.12.2015 року, оскільки, як зазначалося вище, вони жодним чином не спростовують п. 4.2. договору, а наявність бюджетних призначень не може вважатися відкладальною обставиною для оплати виконаних робіт.

Окрім того, додаткові угоди №2 та №3 за листопад та грудень 2015 р., лише є свідченням погодження з часу підписання додаткових угод ціни договору та строку надання послуг, при цьому інші умови, в тому числі стосовно порядку здійснення оплати, згідно додаткових угод залишилися незмінними. Отже, дані додатків угоди не є свідченням зміни умов оплати здійснених підрядних робіт. Також приймається до уваги, що роботи виконані позивачем в жовтні 2014 р. (акт приймання виконаних підрядних робіт), тобто, до 31.12.2016 р., що не заперечується відповідачем. Таким чином, додаткова угода №3 ніяким чином не впливає на порядок та строки розрахунку за вже виконану роботу. Окрім того позиція відповідача щодо угоди №2 про ціну договору, не спростовує норми ст. 854 ЦК України, оскільки в разі якщо роботи виконувались позивачем не за умовами договору №12, строки виконання відповідачем обов'язку по оплаті даних робіт визначаються на підставі норм вказаної вище статті ЦК України.

Отже, положення угод не змінюють порядок розрахунків, а змінюють лише ціну договору.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 713148,00 грн. основного боргу та 58497,70 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення враховуються позиції викладені в постановах Вищого господарського суду України по справі №917/1717/15 від 22.12.2016 р. та №921/27/16-г/14 від 16.11.2016 р.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр, м. Тернопіль до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України, м. Київ про стягнення 713148,00 грн. основного боргу та 58497,70 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Свободи, 77, ідентифікаційний код 25879879) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Техно-Буд-Центр (м. Тернопіль, вул. Шептицького, 4, ідентифікаційний код 33768346) 713148,00 грн. (сімсот тринадцять тисяч сто сорок вісім гривень 00 коп.) основного боргу, 58497,70 грн. (пятдесят вісім тисяч чотириста девяносто сім гривень 70 коп.) 3% річних, 11574,69 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят чотири грн. 69 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 16.11.2017р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (46008, м. Тернопіль, вул. Шептицького, 4);

3 - відповідачу (29001, м. Хмельницький, вул. Свободи, 77);

4 - третій особі (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9) рекоменд.