ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Справа № 917/893/17

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
на ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 (головуючий суддя Білоусова Я.О., судді Крестьянінов О.О., Тарасова І.В.)
у справі№ 917/893/17 Господарського суду Полтавської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
доПриватного підприємства "Оріол-Ойл"
про часткове, у розмірі 85144,58 грн., погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави,
за зустрічним позовом Приватного підприємства "Оріол-Ойл"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
провизнання договору застави основних засобів недійсним,

за участю представників (за первісним позовом):
позивачаЦурка Н.О.,
відповідачане з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 (суддя Гетя Н.Г.) відмовлено у задоволенні первісного позову про: часткове погашення заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 44-01-12 від 31.07.2012 в сумі 2707430,22 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту складає 1496337,76 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам - 893007,46 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту - 205905,66 грн., пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 112179,34 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави основних засобів № 8694-90700/1114 від 07.11.2014 на основні засоби вартістю 85144,58 грн., а саме: ємність 36 куб.м., кількість 1 шт.; матриця 3*2 60/60, кількість 1 шт.; норія Н-50, кількість 1 шт.; шнек ф 220 (2,3 м), кількість 1 шт.; шнек ф 299 (7,0), кількість 3 шт. шляхом передачі у власність Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит".

У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору застави основних засобів №8694-90700/1114, укладеного 07.11.2014 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та Приватним підприємством "Оріол-Ойл"; визнання застави за договором застави №8694-90700/1114 від 07.11.2014 припиненою відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" подало до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 у даній справі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного суду від 11.08.2017 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити до апеляційного господарського суду для розгляду.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судом апеляційної інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для прийняття апеляційної скарги до розгляду, а також порушено норми процесуального права, зокрема п. п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України. Доводи скаржника зводяться до того, що в апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову про звернення стягнення на предмет застави та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову, тобто оскаржив рішення лише в частині вирішення первісного позову за вимогою майнового характеру, а тому сплата судового збору у розмірі 1760,00 грн. відповідає вимогам пп. 2, 4, ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники відповідача (за первісним позовом) не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника позивача (скаржника), перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи без розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.07.2017, послався на положення статті 94 ГПК, статті 4 Закону України "Про судовий збір" і зазначив, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі становить 3520,00 грн. ( з яких 1760,00 грн. - 110 % ставки, що підлягає сплаті за подання первісного позову майнового характеру та 1760,00 грн. - 110 % ставки, що підлягає сплаті за подання зустрічної позовної заяви немайнового характеру), проте ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" сплачено судовий збір у сумі 1760,00 грн., тобто не в повному обсязі.

За приписом ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 44 ГПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Положеннями ст. 1 цього Закону передбачено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір" об'єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява та інша заява, передбачена процесуальним законодавством; апеляційна і касаційна скарги на судові рішення, заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заява про скасування рішення третейського суду, заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною другою цієї норми встановлено розміри ставок судового збору залежно від документа і дії, за яку він справляється, та платника судового збору.

Так, за змістом пп. 4 п. 2 ч. 2 цієї статті Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку у відсотковому співвідношенні (110 %) до ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до вказаної статті Закону за подання до господарського суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано зокрема за характером спору (майновий/немайновий).

Як визначено у пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"(у редакції, чинній на час подання позовної та зустрічної позовних заяв) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (ч. 5 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Правовий аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що у контексті визначення розміру судового збору за подання апеляційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред'явлення відповідного позову. Об'єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об'єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Враховуючи те, що кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви, незалежно від оспорюваної суми, зменшення розміру судового збору судом на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" і розподілу судом при ухваленні рішення судових витрат пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, зокрема, у разі оскарження в апеляційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів, а у разі оскарження судового рішення лише в частині вирішення одного із позовів судовий збір має сплачуватися, виходячи із розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

У справі, яка розглядається, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (позивач за первісним позовом), не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову, подало до апеляційного суду апеляційну скаргу і сплатило судовий збір у розмірі 1760,00 грн., обчислений зі ставки, що підлягала сплаті при поданні первісної позовної заяви майнового характеру.

Оскільки ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в апеляційному порядку оскаржувало рішення місцевого господарського суду лише в частині вирішення первісного позову, та не оскаржувало рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а вимога закону про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду за ставкою у відсотковому співвідношенні до ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, стосується кожного окремого позову, в цьому випадку - первісного, то заявник правомірно сплатив судовий збір, виходячи із розміру позовних вимог за первісним позовом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 31.05.2017 у справі № 911/1106/16.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів сплати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" судового збору у встановленому законом розмірі, а відтак і про наявність підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду, суперечить фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

За таких обставин постанова Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 у справі підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова апеляційного господарських судів у справі підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 у справі №917/893/17 скасувати, а справу передати до Харківського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 до провадження.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова