ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 916/2615/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д.(доповідач),
суддіКарабаня В.Я.,
суддіНєсвєтової Н.В.,
за участю представників сторін
від відповідача 1Халдай І.В.,
від третьої особи 1Адам Ю.В.,
від третьої особи 2Лисого В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуМіністерства юстиції України
на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року
за заявою Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
проперегляд рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року за нововиявленими обставинами
у справі № 916/2615/15 Господарського суду Одеської області
за позовомДержавного підприємства "Санаторій "Лермонтовський"
до1. Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", 2. Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
1. Міністерства юстиції України, 2. Фонду державного майна України
провиселення з займаних нежитлових приміщень
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016 року, було частково задоволено позов Державного підприємства "Санаторій "Лермонтовський" (надалі - ДП "Санаторій "Лермонтовський", позивач), виселено Дочірнє підприємство "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (надалі - ДП "Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ ЛОК профспілок України "Укрпрофоздоровниця", відповідач) з займаних будівель та споруд., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера "В" - лікувальний корпус; літера "Д" - корпус №2; літера "Е, Е1, Е2" - корпус № 1; літера "Ж" - корпус № 5; літера "З,М" - грязелікарня; літера "Н" - котельна; літера "О" - майстерня; літера "Л" - сушка; літера "И" - клуб та поліклініка; літера "Й" - кінобудка; літера "ЬІ" - естрада; літера "П" - водонапірна башта; літера "С" - їдальня; літера "Р, Ю" - адмін. корпус; літера "Я, Я1" - експериментально-монтажний цех; літера "Т" - дитячий садок та аптека; літера "Ф, Э, Щ" - житлові; літера "Ш" - радонова лабораторія; літера "Ч" - приймальне відділення; літера "У" - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; № 10,31, "Ц" - трансформаторні будки; № 24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; № ІІІ - VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № ІХ - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни. У решті позову відмовлено.

25.02.2016 року відповідач звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року у справі № 916/2615/15. Як на нововиявлені обставини заявник послався на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року, якою було скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року у справі № 815/1468/15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.02.2016 року заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявникові на підставі п. 1 ч. 5 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), оскільки заява була подана після закінчення встановленого строку і суд не знайшов підстав для його поновлення.

13.03.2017 року відповідач повторно подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій зазначив, що 27.02.2017 року при ознайомленні з інформаційною довідкою № 81259178 від 25.02.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що на момент розгляду справи ДП "Санаторій "Лермонтовський" не мало жодних речових прав на будівлі та споруди санаторію "Лермонтовський", розміщені у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2, оскільки за Міністерством юстиції України було незаконно зареєстровано право власності на будівлі та споруди санаторію "Лермонтовський", що встановлено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року у справі № 815/1468/15. Окрім того, заявник вказував на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 року у справі № 916/2876/16 було визнано відсутність у ДП "Санаторій "Лермонтовський" права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 кв.м, що розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, і 25.02.2017 року державним реєстратором на виконання цього рішення було скасовано запис про інше речове право № 8932400 від 02.03.2015 року, що містився в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ДП "Санаторій "Лермонтовський" права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу.

Господарський суд Одеської області, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, визнав ці обставини суд як нововиявлені, рішення суду першої інстанції від 03.09.2015 року скасував і розглянув спір по суті.

Ухвалюючи нове рішення від 10.04.2017 року у справі про відмову в позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача станом на день розгляду справи були відсутні речові права на державне майно, у тому числі й на спірний майновий комплекс санаторію "Лермонтовський", відповідно користування відповідачами майном санаторію "Лермонтовський" не зачіпає прав позивача. Суд першої інстанції дійшов такого висновку, керуючись ч. 5 ст. 35 ГПК України, якою встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, та виходячи з того, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року у справі № 815/1468/15 встановлено протиправність проведення реєстрації за державою в особі Міністерства юстиції України права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, а також рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 року у справі № 916/2876/16 визнано відсутність у ДП "Санаторій "Лермонтовський" права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 кв.м, що розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції, проте виключив посилання на рішення у справі № 916/2876/16, оскільки воно було скасовано. Апеляційний суд зазначив, що такі обставини не впливають на правильність прийнятого за результатами перегляду рішення, оскільки на час розгляду справи не було доказів реєстрації права власності за позивачем.

Міністерство юстиції України у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами двох інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову, ухвалені за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, та відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Таким чином, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України) та скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду (п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України) є самостійними підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, і відповідно до ч. 2 ст. 113 ГПК України строк для подання заяви про перегляд судових рішень господарського суду у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється за різними правилами, зокрема: у випадку, встановленому п. 1 ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи, а у випадку, встановленому п. 4 ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду.

Суди обох інстанцій, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, чітко не визначили з яких саме підстав здійснюється перегляд судового рішення: 1) виявлення відповідачем факту, що у державному реєстрі відсутній запис про реєстрацію речового права позивача на спірне майно, чи 2) ухвалення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року, якою була скасована постанова Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року у справі № 815/1468/15 та прийнято нове рішення, яким визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19351779 від 14.02.2015 року 14:56:35 год., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби України Сидорчуком Андрієм Вікторовичем; визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області Бабіч Альони Володимирівни стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 8737146 від 14.02.2015 року о 09:58:37 год. про реєстрацію за державою в особі міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, та скасовано цей запис; визнано протиправною видачу державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області Бабіч Альоною Володимирівною свідоцтва про право власності № 33658051 від 16.02.2015 року.

У п.п. 8.6, 8.7 постанови Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 року N 17 роз'яснив, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Скасовуючи повністю судове рішення за результатами перегляду його за нововиявленими обставинами та приймаючи нове рішення про відмову в позові, суди попередніх інстанцій не надали оцінку обставинам, на які посилається заявник, на предмет їх істотності для вирішення спору, а також безпідставно не брали до уваги те, що при попередньому розгляді справи судом було відмовлено в частині позовних вимог про виселення з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера "Г" - гуртожиток та пральня, літера "X" - бібліотека та перукарня. Суди не обґрунтували, як впливають нововиявлені обставини на суть рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року в цій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 111з ГПК касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Ці обмеження поширюються і на права касаційної інстанції у перегляді рішення за нововиявленими обставинами.

Порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду (п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України), оскільки касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 1117 ГПК України). Ці обмеження поширюються і на права касаційної інстанції у перегляді рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст.ст. 11110, 11111,11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року та рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2017 року скасувати.

Заяву Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року за нововиявленими обставинами передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
Суддя Карабань В.Я.
СуддяНєсвєтова Н.М.