ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" жовтня 2017 р. Справа № 911/3914/14

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково

за позовом Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства в м. Славутич

про стягнення 15 950 175,91 гривень

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення №034624 від 23.07.2015)

від позивача 1: не прибув

від позивача 2: ОСОБА_2 (довіреність №14-77 від 14.04.2017)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.03.2017)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 25.11.2014 у справі №911/3914/14 (суддя Карпечкін Т.П.) позов Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про стягнення 15950 175,91 грн задоволено частково.

05.01.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 25.11.2014 було видано наказ № 911/3914/14.

26.09.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про визнання наказу господарського суду Київської області від 05.01.2015 у справі №911/3914/14 таким, що не підлягає виконанню частково з огляду на обставини сплати основного боргу, що є підставою для списання 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних відповідно до приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2017, зокрема, прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково та призначено розгляд заяви на 09.10.2017.

Ухвалами господарського суду Київської області від 09.10.2017 та 17.10.2017 розгляд даної заяви відкладався на 17.10.2017 та 31.10.2017 відповідно.

У судове засідання 31.10.2017 представник позивача 1 не прибув.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - продавець) та Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2176-ТЕ-17, відповідно до умов якого газ, що продається за цим договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

До того ж, судом встановлено, що під час розгляду спору в суді після подачі позовної заяви відповідач оплатив природний газ на суму 266 024,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку відповідача від 24.09.2014, внаслідок чого суд дійшов висновку, що провадження в справі в частині стягнення 266 024,00 грн основного боргу підлягає припиненню.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.11.2014 у справі №911/3914/14 (суддя Карпечкін Т.П.) позов заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 12 385 550, 83 грн боргу, 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012.

В обґрунтування поданої заяви Комунальне підприємство Управління житлово-комунального господарства зазначає, що 30.11.2016 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», відповідно до приписів якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

А відтак, враховуючи обставини сплати основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012, нараховані суми пені, інфляційних та 3% річних підлягають списанню, відповідно до норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Водночас, 17.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково.

В обґрунтування поданих заперечень позивач зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а тому необхідно враховувати обставини формування реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості та включення до такого реєстру відповідача.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-19 від 03.11.2016, заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Так, приписами ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-19 від 03.11.2016 визначено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

31.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області відповідачем подано, зокрема, копію листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №8/10-1851-17 від 25.10.2017 з повідомленням про включення до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», зі змісту яких вбачається, що 25.10.2017 Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» внесено до відповідного реєстру.

До того ж, 31.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області відповідачем подано копію бухгалтерської довідки №01-08/1337 від 31.10.2017, зі змісту якої вбачається, що станом на 03.11.2016 кредиторська заборгованість Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», за спожитий природний газ, перед Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за договором №13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012 відсутня. Позивач обставини погашення основного боргу не заперечував.

Відповідно до ч. 3 с. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-19 від 03.11.2016 на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначено, що це Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» погасило заборгованість за договором №13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012 до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тобто до 30.11.2016.

Враховуючи, що станом на день набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відповідач не мав кредиторської заборгованості за спожитий природний газ за договором №13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012 та беручи до уваги те, що відповідача внесено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а відтак на нього поширюється дія цього Закону, суд дійшов висновку, що нараховані 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Згідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Приписами ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4, ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3 постанови Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012 стаття 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

З огляду вищенаведеного, а також враховуючи, що заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за поставлений природний газ згідно договору №13/2176-ТЕ-17 від 28.12.2012, присуджених до стягнення рішенням господарського суду Київської області від 25.11.2014 у справі №911/3914/14, підлягає списанню на виконання вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», суд дійшов висновку, що обовязок відповідача по сплаті 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних за вищевказаним рішенням слід вважати припиненим.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних, в порядку ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», ст. ст. 86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 25.11.2014 у справі №911/3914/14 в частині стягнення з Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України1 142 190,81 грн пені, 1 700 671,64 грн інфляційних, 454 257, 22 грн 3% річних.

Суддя В.А. Ярема