ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 листопада 2017 р. Справа № 903/739/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП»

про стягнення 9450 грн. 66 коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 - підприємець

від відповідача: н/з

Позивачу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ТзОВ «ВМП» 9450,66грн., в тому числі 9240грн. заборгованості, 68,98грн. - 3% річних та 141,68грн. - інфляційних втрат згідно договору про надання послуг №2/19-17 від 03.01.2017р.

Свої вимоги обґрунтовує наступним.

Згідно договору про надання послуг позивач надав відповідачу послуги по перевезенню працівників ТзОВ «ВМП» за маршрутом «ВМП - 5 м-н - вул. Ковпака - автостанція - с.Суходоли - с.Ласків - с.Суходоли - с.Новосілки - Пожежна площа», що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №5 від 31.05.2017р. та №6 від 08.06.2017р. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання згідно договору не виконав та не розрахувався у встановлені строки за надані послуги .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву (доводів та заперечень) суду не надав, вимог ухвали суду не виконав. На адресу суду надіслав клопотання (вх. №01-54/10266/17 від 13.11.2017р.), в якому просив відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника в судове засідання.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилено судом з наступних підстав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд справи у суді та мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, надання суду своїх пояснень та заперечень щодо поданого позову. Водночас, не скористався своїми правами.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив наступне.

03.01.2017р. між відповідачем - ТзОВ «ВМП» (Замовник) та позивачем - ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено договір про надання послуг №2/19-17, згідно з умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок замовника надавати послуги, що пов'язані із перевезенням пасажирів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний траспорт», згідно паспорту маршруту, який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №5 від 31.05.2017р. та №6 від 08.06.2017р., підписаних обома сторонами, позивачем було надано відповідачу послуги перевезення по договору №2/19-17 від 03.01.2017р. по маршрутам ВМП - 5 м-н - вул. Ковпака - автостанція - с.Суходоли - с.Ласків - с.Суходоли - с.Новосілки - Пожежна площа на суму 7700грн. та 1540грн., що в сумі становить 9240грн.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору замовник оплачує вартість послуг, наданих виконавцем згідно договору в гривнях, на підставі актів прийому-передачі наданих послуг. Розмір плати за перевезення працівників з 01.02.2017р. становить 7 грн. без ПДВ за один кілометр перевезення та визначається в актах приймання-передачі виконаних робіт, погоджених сторонами. Оплата послуг виконавця проводиться шляхом передоплати 10000грн. до 20 числа поточного місяця, друга сума платежу - до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно пукнту 4.3 договору замовник зобов'язується оплатити послуги за умови їх відповідності вимогам замовника.

Проте, взятих на себе зобов'язань по оплаті послуг виконавця відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 14.09.2017р. заборгованість відповідача перед позивачем за послуги перевезення склала 9240грн.

02 серпня 2017 року позивач на адресу відповідача надіслав претензію щодо оплати отриманих послуг з вимогою погасити заборгованість за договором про надання полуг в розмірі 9240,00 грн. у термін до 10.08.2017р. Однак, відповідач дану вимогу залишив без розгляду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно п.п. 1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд.

Судом встановлено, що на день розгляду спору сума заборгованості у розмірі 9240грн. відповідачем не погашена і не спростована, визнана ним у підписаних актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №5 від 31.05.2017р. та №6 від 08.06.2017р., підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Крім того, згідно п.5.1 договору про надання послуг №2/19-17 за порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність та відшкодовує спричинені збитки, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом».

В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, позивачем нараховано йому інфляційні в розмірі 141,68 грн. та 3% річних в сумі 68,98грн., які є підставними і підлягають до стягнення.

Розрахунок нарахування інфляційних та 3% річних перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судові витрати слід покласти на нього відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 9450 грн. 66коп. (з них: 9240грн. заборгованості, 68,98грн. - 3% річних, 141,68грн. - інфляційних втрат), а також 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

20.11.2017

Суддя О. Г. Слободян