ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2017 р.Справа № 916/1386/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.,

Суддів: Лисенко В.А.,

ОСОБА_1

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 15.11.2017р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

ОСОБА_3, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 серпня 2017 року

у справі №916/1386/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський коровай

про стягнення

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 15.11.2017р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1386/17 (суддя Рога Н.В.) частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський коровай про стягнення 319910,48 грн., з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. у розмірі 44317,36 грн., пеню у розмірі 24468,88 грн., інфляційні втрати у сумі 10409,68 грн., 3% річних у сумі 2727,91 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1228,90 грн.; в частині стягнення основного боргу у розмірі 230732,64 грн. провадження у справі припинено; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів справи, ТОВ "Одеський коровай" перерахувало ТОВ "Спрінгвей Україна" кошти у розмірі 393682,64 грн. на виконання умов договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016р., що вбачається з наявних платіжних доручень, відтак, місцевий господарський суд прийшов до висновку про припинення провадження в частині стягнення з ТОВ "Одеський коровай" суми основного боргу у розмірі 230732,64 грн. Враховуючи те, що на думку суду першої інстанції, правомірною та обґрунтованою є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 44317,36 грн., судом здійснено власний розрахунок пені, 3%річних та інфляційних втрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1386/17 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а оскаржуване рішення винесене з порушення норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Ліпчанської Н.В., суддів Лисенко В.А., Ярош А.І.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 26.09.2017 склад колегії суддів змінено, оскільки припиненні повноваження головуючого судді Ліпчанської Н.В., у зв'язку зі смертю 25.09.2017 року, та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Лисенко В.А., Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.09.2017р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Лисенко В.А., Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. розгляд справи було відкладено на 15.11.2017р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2016 р. між ТОВ "Спрінгвей Україна" (Постачальник) та ТОВ "Одеський коровай" (Покупець) укладено договір поставки №2016/12, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник поставляє та передає партіями у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує на умовах даного Договору товар, а саме родзинки виробництво Іран та інші хлібопекарні домішки.

Термін дії договору становить: з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін до 31.12.2017 р. включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання своїх зобовязань.

За положеннями п. 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) та ціна товару, що постачається за цим договором, вказується в Специфікації, кількість товару у кожній партії вказується у замовленнях Покупця, наданих Постачальнику Покупцем. Замовлення товару здійснюється в будь-якій зрозумілій сторонами формі (в усній формі, шляхом надсилання замовлення електронною поштою, факсимільним звязком тощо).

Згідно з п. 1.3 договору товар, поставка якого здійснюється за цим договором, постачається Покупцю окремими партіями на підставі погодженої сторонами Специфікації. Під узгодженням сторони договору розуміють підписання Специфікації сторонами договору. Узгоджена сторонами договору Специфікація стає невід'ємним додатком до цього договору. Зміни у Специфікацію можуть бути внесені виключно за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою, або складанням Специфікації у новій редакції із зазначенням дати її підписання сторонами.

Відповідно до п. 3.11 договору при прийманні-передачі товару Постачальник зобовязаний передати Покупцю оригінали наступних документів: видаткову накладну; специфікацію; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру; документи, що підтверджують якість товару; декларацію виробника; копію протоколу безпеки; карантинний сертифікат.

За пунктом 2.1 договору загальна вартість цього договору складається з суми вартості партій товару, фактично поставленого відповідно до підписаних сторонами Специфікації. Орієнтовна, попередньо узгоджена сторонами вартість договору, з урахуванням строку, на який його укладено, становить 900 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ становить 150 000 грн. 00 коп.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору Постачальник поставляє товар на умовах DDP ("Франко-склад" Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14 або м. Одеса, вул. Прохорівська, 47) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" (в редакції 2010р.), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають з умов цього договору.

За положеннями п. 3.3 договору передача та прийом товару здійснюється на підставі видаткової накладної, яка підписується обома сторонами та являється невід'ємною частиною цього договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог п. 1.3 договору, 19 грудня 2016р. сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. на поставку товару, а саме: родзинок виробництва Іран на суму 132000,00 грн. (у тому числі ПДВ у розмірі 22000,00 грн.) та 10 січня 2017р. Специфікацію № 2 на поставку товару, а саме: виноград сушений б/к (ізюм) виробництва Іран на суму 306000,00 грн. (у тому числі ПДВ у розмірі 51000,00 грн.), що загалом становить 438000,00 грн.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ТОВ "Спрінгвей Україна" було поставлено ТОВ "Одеський коровай" товару на суму 438000 грн. 00 коп. відповідно до видаткових накладних: № 244 від 19.12.2016р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 245 від 21.12.2016р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 247 від 29.12.2016р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 2 від 10.01.2017р. на суму 180000 грн. 00 коп., № 31 від 31.01.2017р. на суму 126000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.2 договору розрахунки за цим договором за товар здійснюються у національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно з п. 2.3 договору оплата вартості товару здійснюється Покупцем протягом 14 календарних днів з моменту поставки відповідної партії (з дати, зазначеної у відповідній, підписаній сторонами видатковій накладній щодо передачі партії товару).

Як зазначає позивач, за період з 04.01.2017р. по 12.06.2017р. ТОВ "Одеський коровай" було сплачено 162950,00 грн. за договором поставки № 2016/12 від 19.12.2016р., однак, ТОВ "Одеський коровай" не оплатило повністю поставлений товар у встановлений договором строк, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість за договором поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. у розмірі 275050,00 грн.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. в частині повної та своєчасної оплати стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна з відповідним позовом до господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За положеннями ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2016р. між ТОВ "Спрінгвей Україна" (Постачальник) та ТОВ "Одеський коровай" (Покупець) укладено договір поставки №2016/12, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник поставляє та передає партіями у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує на умовах даного договору товар, а саме родзинки виробництво Іран та інші хлібопекарні домішки.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість цього договору складається з суми вартості партій товару, фактично поставленого відповідно до підписаних сторонами Специфікації. Орієнтовна, попередньо узгоджена сторонами вартість договору, з урахуванням строку, на який його укладено, становить 900 000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 1.3 договору товар, поставка якого здійснюється за цим договором, постачається Покупцю окремими партіями на підставі погодженої сторонами Специфікації. Під узгодженням сторони договору розуміють підписання Специфікації сторонами договору. Узгоджена сторонами договору Специфікація стає невід'ємним додатком до цього договору. Зміни у Специфікацію можуть бути внесені виключно за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою, або складанням Специфікації у новій редакції із зазначенням дати її підписання сторонами.

Відповідно до п. 3.3 договору передача та прийом товару здійснюється на підставі видаткової накладної, яка підписується обома сторонами та являється невід'ємною частиною цього договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог п. 1.3 договору, 19 грудня 2016р. сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. на поставку товару, а саме: родзинок виробництва Іран на суму 132 000 грн. 00 коп., та 10 січня 2017р. сторонами підписано Специфікацію № 2 на поставку товару, а саме: виноград сушений б/к (ізюм) виробництва Іран на суму 306000 грн. 00 коп., що в загальному становить 438000 грн. 00 коп.

На виконання умов договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. ТОВ "Спрінгвей Україна" було поставлено ТОВ "Одеський коровай" товару на суму 438000 грн. 00 коп. відповідно до видаткових накладних: № 244 від 19.12.2016 р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 245 від 21.12.2016р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 247 від 29.12.2016 р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 2 від 10.01.2017 р. на суму 180000 грн. 00 коп., № 31 від 31.01.2017р. на суму 126000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.3 договору оплата вартості товару здійснюється Покупцем протягом 14 календарних днів з моменту поставки відповідної партії (з дати, зазначеної у відповідній, підписаній сторонами видатковій накладній щодо передачі партії товару).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Одеський коровай" перерахувало ТОВ "Спрінгвей Україна" кошти у розмірі 393682 грн. 64 коп. на виконання умов Договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016 р. відповідно до платіжних доручень: № 61922 від 04.01.2017 р. на суму 30000 грн. 00 коп., № 62044 від 06.01.2017 р. на суму 44000 грн. 00 коп., № 61958 від 10.01.2017 р. на суму 10000 грн. 00 коп., № 62107 від 13.01.2017 р. на суму 5000 грн. 00 коп., № 62333 від 19.01.2017 р. на суму 10000 грн. 00 коп., № 62531 від 24.01.2017 р. на суму 12500 грн. 00 коп., № 63183 від 10.02.2017 р. на суму 25000 грн. 00 коп., № 63673 від 24.02.2017 р. на суму 10000 грн. 00 коп., № 64509 від 20.03.2017 р. на суму 5000 грн. 00 коп., № 66940 від 18.05.2017 р. на суму 23000 грн. 00 коп., № 67415 від 30.05.2017 р. на суму 11500 грн. 00 коп., № 67492 від 31.05.2017 р. на суму 11500 грн. 00 коп., № 67562 від 01.06.2017 р. на суму 11500 грн. 00 коп., № 67887 від 08.06.2017 р. на суму 26000 грн. 00 коп., № 67970 від 12.06.2017 р. на суму 26800 грн. 00 коп., № 68053 від 13.06.2017 р. на суму 26400 грн. 00 коп., № 68159 від 15.06.2017 р. на суму 27000 грн. 00 коп., № 68338 від 19.06.2017 р. на суму 26500 грн. 00 коп., № 68428 від 20.06.2017 р. на суму 24482 грн. 64 коп., № 68047 від 21.06.2017 р. на суму 10000 грн. грн. 00 коп., № 68130 від 22.06.2017 р. на суму 17500 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи вищевикладене, правомірним є висновок суду першої інстанції щодо необхідності припинення провадження у справі № 916/1386/17 в частині стягнення з ТОВ "Одеський коровай" суми основного боргу за № 2016/12 від 19.12.2016 р. у розмірі 230732 грн. 64 коп. та задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 44 317 грн. 36 коп.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, крім суми основного боргу, позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню станом на 12.06.2017р. у розмірі 28 911 грн. 24 коп.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (пеня, штраф), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.1 договору за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором, винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством.

За положеннями п. 4.4 договору за прострочення здійснення розрахунку за товар Покупець зобовязаний виплатити на користь Постачальника пеню у розмірі 0,5 % від вартості несплаченого товару за кожний день прострочення платежу.

Апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок пені, вважає правильним та обґрунтованим розрахунок суду першої інстанції, відповідно до якого розмір пені за несвоєчасне виконання ТОВ "Одеський коровай" умов договору поставки № 2016/12 від 19.12.2016р. становить 24468 грн. 88 коп.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, на підставі наведених норм чинного законодавства, керуючись п. 4.4 договору, позивач нарахував відповідачу за період з 04.01.2017р. по 12.06.2017р. 3% річних у розмірі 3 212 грн. 65 коп. та інфляційні втрати у розмірі 12736 грн. 59 коп.

Перевіривши вказаний розрахунок, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що сума інфляційних втрат складає 10409 грн. 68 коп., а сума 3 % річних складає 2727 грн. 91 коп.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що перераховані відповідачем на рахунок позивача кошти за платіжними дорученнями датованими травнем та червнем 2017 року було сплачено на виконання іншого договору, укладеного між сторонами, оскільки будь-який інший договір не був предметом розгляду у суді першої інстанції. При цьому, в порушення положень ч.1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, скаржником не наведено причин, що спричинили неможливість подання додаткових документів до суду першої інстанції.

Відтак, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню.

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1386/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спрінгвей Україна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1386/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 20.11.2017р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Лисенко В.А.

Суддя Ярош А.І.