ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 916/897/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Козир Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2017
у справі№ 916/897/14 господарського суду Одеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5
за участюПублічного акціонерного товариства "Кристалбанк"
простягнення 244 783,63 доларів США (еквівалент станом на 09.09.2015 - 5 487 296,52 грн.) та 899 473,86 грн.
в судовому засіданні взяли участь представники:

- ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" повідомлений, але не з'явився,

- ТОВ "Раф-Плюс" повідомлений, але не з'явився,

- ОСОБА_5 повідомлений, але не з'явився,

- ПАТ "Кристалбанк" повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.06.2017 (суддя Щавинська Ю.М.) позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції (надалі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" / позивач) залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 (головуючий суддя Разюк Г.П., судді: Діброва Г.І., Колоколов С.І.) ухвалу господарського суду Одеської області від 19.06.2017 скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Одеської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на вказану постанову апеляційного суду, посилаючись при цьому на порушення та неправильне застосування норм процесуального права судом апеляційної інстанції; в касаційній скарзі просить оскаржуваний судовий акт скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду залишити в силі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.11.2017 у складі колегії суддів: Барицька Т.Л. - доповідач, Губенко Н.М., Картере В.І., касаційну скаргу ТОВ "Раф-Плюс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі № 916/897/14 прийнято до провадження; розгляд скарги призначений на 15.11.2017.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 09.11.2017 № 08.03-04/5538 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 916/897/14 у зв`язку з запланованою відпусткою судді Картере В.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2017 у справі № 916/897/14 визначено наступний склад колегії суддів: Барицька Т.Л. - головуючий (доповідач), Губенко Н.М., Козир Т.П.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.11.2017 у складі колегії суддів: Барицька Т.Л. - доповідач, Губенко Н.М., Козир Т.П., касаційну скаргу ТОВ "Раф-Плюс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі № 916/897/14 прийнято до провадження.

Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, проте вони не скористалися своїм правом бути присутніми в судовому засіданні.

Водночас, 14.11.2017 від представника ТОВ "Раф-Плюс" надійшла заява, в якій відповідач просить розгляд даної справи провести без участі його представника.

Ознайомившись з матеріалами справи та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, перевіривши повноту їх встановлення та правильність надання юридичної оцінки, дотримання судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 17.09.2015 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відмовлено в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс" (надалі - відповідач / ТОВ "Раф-Плюс"), третя особа у справі - ФОП ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 вказане рішення господарського суду Одеської області скасовано, позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено: стягнуто з ТОВ "Раф-Плюс" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість у розмірі: 200 284,82 дол. США - заборгованість за основним зобов'язанням; 44 498,81 дол. США - заборгованість за відсотками; 899 473,86 грн. - пеня; судовий збір у розмірі 73 080 грн. за подання позовної заяви; 80 388 грн. за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 та рішення господарського суду Одеської області від 17.09.2015 скасовано і справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду, ПАТ "Райффайзен банк Аваль" було подано до місцевого господарського суду клопотання про перенесення розгляду справи, в якому представник позивача повідомив суд, що 24.05.2017 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Кристалбанк" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ним відступлено право вимоги за кредитним договором № 010/15-29/07-337 від 19.06.2007 та договорами забезпечення, вказуючи при цьому, що відповідні підтверджуючі документи будуть надані новим кредитором разом із заявою про зміну позивача у справі № 916/897/14.

В судовому засіданні 12.06.2017 господарський суд Одеської області зобов`язав позивача до наступного судового засідання надати докази, що підтверджують зазначені у вищевказаному клопотанні про відкладення розгляду справи обставини, зокрема, договір факторингу, укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Кристалбанк", відповідно до якого відступлене право вимоги за кредитним договором № 010/15-29/07-337 від 19.06.2007 та договорами забезпечення.

Як встановлено судами, позивачем витребувані докази надані не були, у зв'язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову в даній справі без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, про що виніс відповідну ухвалу від 19.06.2017.

У свою чергу, Одеський апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу господарського суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, виходив з того, що оскільки інформація про перехід права вимоги до нового кредитора отримана була судом із клопотання позивача про відкладення розгляду справи, при цьому клопотання про витребування доказів щодо означеного факту позивачем заявлено не було, відтак, суд, всупереч ст. 38 ГПК України, без клопотання сторони витребував докази у позивача. Крім того, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутність витребуваних судом документів жодним чином не перешкоджала розгляду спору по суті відносно ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", тим більше, що позивач не просив припинити провадження за його позовом або залишити його без розгляду.

Стосовно прийнятої постанови господарського суду апеляційної інстанції Вищий господарський суд України зазначає наступне.

Так, в силу приписів ст. ст. 55, 129 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказані конституційні норми кореспондуються і з положеннями ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 7 цього ж Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Відтак, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від приписів процесуального закону.

При цьому, конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

До складу учасників судового процесу згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України входять: сторони, якими є позивач та відповідач, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Отже, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, мають сторони у справі, прокурор, а також особи, які не були залучені до участі у справі, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо стосується їх прав та обов'язків.

Пунктом 52 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Аналогічної позиції про необхідність припинення провадження за скаргою осіб, які не брали участі у справі, і які не довели в суді факту вирішення питання судами попередніх інстанцій про їх права та обов'язки, а також про відсутність необхідності перегляду рішень судів по суті за вказаних обставин дотримується Верховний Суд України в постановах від 07.07.2009 у справі № 01/65-88, від 02.03.2011 у справі № 5/131-09, від 02.03.2010 у справі № 5/130-09, від 23.03.2010 у справі № 1/1120-26/396.

Із наведеного слідує, що апеляційна скарга ПАТ "Кристалбанк" мала б розглядатися судом апеляційної інстанції в межах доводів останнього про те, чи стосується ухвала господарського суду Одеської області від 19.06.2017 прав і обов'язків ПАТ "Кристалбанк".

Разом з тим, апеляційний господарський суд, в порушення наведених приписів, не дослідив питання, чи стосується ухвала суду першої інстанції прав та обов'язків ПАТ "Кристалбанк", а здійснив перегляд оскаржуваного судового акту в апеляційному порядку, скасувавши його з інших підстав.

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд, не дослідивши, чи є ПАТ "Кристалбанк" правонаступником ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (позивача у справі), розглянув апеляційну скаргу ПАТ "Кристалбанк", не встановивши при цьому, чи є він особою, яка має право подавати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду відповідно до ст. 91 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський суд, зокрема, прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України Вищий господарський суд України за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 1115 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі № 916/897/14 скасувати і справу передати на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді:

Н.М. Губенко

Т.П. Козир