номер провадження справи 28/22/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2017 Справа № 908/542/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

представник позивача (стягувача) не зявився;

представник відповідача (боржника) ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.10.2017 р.

Розглянувши в судовому засіданні заяву (вих. б/н від 14.09.2017 р.) Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про надання розстрочки виконання рішення суду по справі № 908/542/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Автоформула Центр (69104, м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, 7)

до відповідача командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, 13)

про стягнення 1400000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 р. у справі № 908/542/17 (суддя Федорова О.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю Автоформула Центр до відповідача: Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія задоволений.

Стягнуто з Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури-Вакатов і компанія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автоформула Центр 1400000,00 грн. (один мільйон чотириста тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 21000,00 грн. (двадцять одну тисячу грн. 00 коп.) судового збору.

На виконання зазначеного рішення суду, 24.04.2017 р. судом виданий відповідний наказ.

14.09.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява (вих. № б/н від 14.09.2017 р.) Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про надання розстрочки виконання рішення суду по справі № 908/542/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2017 р., враховуючи перебування на лікарняному судді-доповідача у справі ОСОБА_2, заяву про розстрочку виконання судового рішення передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 р. заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., судове засідання призначено на 27.09.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2017 р. на підставі ст. 79 ГПК України зупинено провадження з розгляду заяви Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про надання розстрочки виконання рішення суду по справі № 908/542/17 до завершення розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 р. по справі № 908/542/17 та повернення матеріалів справи № 908/542/17 до господарського суду Запорізької області.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2017 р. у справі № 908/542/17 рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 р. у справі № 908/542/17 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.11.2017 р. на підставі ст. 79 ГПК України поновлено провадження з розгляду заяви Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про надання розстрочки виконання рішення суду по справі № 908/542/17; заяву призначено до розгляду в засіданні на 16.11.2017 р.

У судове засідання, призначене на 16.11.2017 р., зявився представник заявника (відповідач). Представник позивача (стягувач) у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи встановлений ст. 121 ГПК України десятиденний строк розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника позивача.

За клопотанням представника заявника (відповідача) розгляд заяви здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Представник заявника (відповідача, боржника) у судовому засіданні підтримав заяву, просив розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області в справі № 908/542/17 у частині стягнення 1400000,00 грн. основного боргу та 21000,00 грн. судового збору на 12 місяців, зі сплатою щомісячно по 118617 грн., починаючи стягнення з 01.10.2017 р.

Мотивуючи заяву про розстрочку, заявник зазначає, що на теперішній час КТ «ЗЗВА» перебуває в скрутному фінансовому положенні. За перше півріччя 2017 р. не було отримано прибутку, збиток за чистим фінансовим результатом склав 13445 тис.грн. Однак, підприємством виплачується заробітна плата працівникам, погашається заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення заборгованості по заробітній платі. Конкретними обставинами, що ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим у строк вважає: наявність заборгованості перед значною кількістю кредиторів; відсутність прибутку у першому півріччі 2017 р.; перебування великої кількості рухомого та нерухомого майна в заставі банку. У разі відмови в розстрочці виконання рішення підприємство не буде в змозі виплачувати заробітну плату працівникам, платити податки до державного та місцевого бюджетів, та опиниться на грані банкрутства. Розстрочка виконання рішення суду дозволить налагодити виробництво, отримати міжнародні замовлення, своєчасно та в повному обсязі виконувати всі зобовязання. Заява обґрунтована ст. 121 ГПК України.

Згідно зі ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, суд визнає доводи заявника необґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 129-1 Конституції України та частина перша статті 115 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до положень пункту 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Також, згідно з рішеннями Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 р. та № 11-рп/2012 від 25.04.2012 р. виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику

Таким чином, у ході здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач діє на власний розсуд та має і повинен розуміти всі ризики, які можуть мати його правовідносини з контрагентами.

Приписами ст. 22 ГПК України визначено права та обовязки сторін, зокрема, передбачено право подавати докази, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового розгляду тощо. Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Стаття 32 ГПК України визначає поняття і види доказів. Відповідно до даної статті доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 34 ГПК визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення судового рішення, заявник зазначає про знаходження комбінату в скрутному фінансовому становищі. До заяви додано копію Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2017 р., відповідно до якого КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатоів і компанія» має збиток 13455 тис.грн., прибуток відсутній.

Суд звертає увагу, що виходячи зі змісту приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. сама лише збитковість підприємства не є тою виключною обставиною у спірних правовідносинах, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на наявність заборгованості перед кредиторами, перебування великої кількості рухомого та нерухомого майна в заставі банку, оскільки дані твердження заявника не підтверджені ніякими доказами.

Суд також враховує, що згідно з заявою, заявник просить розстрочити виконання рішення суду, починаючи з 01.10.2017 р. Натомість, станом на день розгляду заяви в суді (16.11.2017 р.), заявником не сплачено частини суми боргу на користь стягувача. Заявником також не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження того, що впродовж терміну розстрочки поліпшиться його господарська діяльність та фінансове становище, що відповідач щомісячно буде мати можливість виконувати умови розстрочки, а саме сплачувати по 118617 грн.

Представник заявника в судовому засіданні зазначив, що планується щомісячне погашення боргу за рахунок продажу майна товариства. Разом з тим, згідно заяви та пояснень представника заявника, реалізація майна товариства неможлива внаслідок перебування майна в заставі банку. Представник заявника також зазначив про відсутність у товариства грошових коштів.

Суд враховує, що рішенням господарського суду в даній справі стягнуто з відповідача суму основного боргу в розмірі 1400000,00 грн., який виник за договором про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 19.02.2016 р. За умовами договору відповідач мав повернути суму договору не пізніше 01.06.2016 р.

Несвоєчасне виконання рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та впливає на його фінансовий стан.

Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконати, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

За таких обставин суд вважає, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності обставин, які свідчать про ускладнення та неможливість виконання рішення суду, фінансову можливість здійснювати платежі відповідно до встановленого ним графіку розстрочки, а також враховуючи матеріальний інтерес позивача, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявні інфляційні процеси в економіці держави, у звязку з чим, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.03.2017 р. у справі № 908/542/17.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.03.2017 р. у справі № 908/542/17 судом відмовляється повністю.

КТ Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія, за наявності достатніх підстав, не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. № б/н від 14.09.2017 р.) Командитного товариства Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.03.2017 р. у справі № 908/542/17 відмовити повністю.

Суддя О.В. Ярешко