ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р.Справа № 922/201/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект"
про стягнення 435.274,42 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, довіреність №1157 від 30.06.2017 р.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2017 року Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 346.183,18 грн. пені та 89.091,24 грн. штрафу. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором на виконання проектної роботи від 12.08.2015 р. №37-15, відповідно до якого відповідач зобов'язався відповідно до завдання на проектування "Розробка проектної документації на заміну ШР-750 приєднання "Запорізька-750"-3 фази РОДЦ-110000/750 У1 на ПС 750 "Донбаська" інв. № новий" та згідно з вимогами чинного законодавства України розробити, оформити проектну документацію, замовити проведення державною експертною організацією державної експертизи проектної документації та здійснювати супровід її проведення для отримання позитивного відгуку державної експертної організації за результатами проведеної експертизи і передати у власність позивачу розроблену проектну документацію разом з Експертним звітом. В якості правових підстав вказує на норми статей 526, 530, 551, 610 Цивільного кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 16 листопада 2017 року представник позивача позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Замовник) та Державним проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститутом "Укренергомережпроект" (Проектувальник) було укладено Договір на виконання проектної роботи №37-15 від 12 серпня 2015 року (надалі - Договір) за умовами якого Проектувальник зобов'язується відповідно до завдання на проектування "Розробка проектної документації на заміну ШР-750 приєднання "Запорізька-750"-3 фази РОДЦ-110000/750 У1 на ПС 750 "Донбаська" інв. № новий", яке є додатком №1 до договору (далі - завдання на проектування), інших умов договору (щодо обсягів, порядку та строків, якості) та згідно з вимогами чинного законодавства України розробити, оформити проектну документацію, замовити проведення державною експертною організацією державної експертизи проектної документації та здійснювати супровід її проведення для отримання позитивного відгуку державної експертної організації за результатами проведеної експертизи (далі - експертний звіт) і передати у власність Замовника розроблену проектну документацію з експертним звітом (далі - проектна робота), а замовних зобов'язався прийняти та оплатити проектувальнику проектну роботу на умовах договору (пункт 1.1. Договору).

Згідно з пунктом 2.2. Договору, його ціна складає 636.366,00 грн. в т.ч. 20% ПДВ- 106.061,00 грн.

У пункті 2.5.2. Договору сторони визначили, що оплата за фактично виконану роботу (остаточна оплата) проводиться замовником згідно з підписаним обома сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт з відстрочкою платежу на строк до 20 банківських днів з дати підписання сторонами акту та після реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пункту 3.1. Договору строк виконання проектної роботи - з дати укладення договору по 29 грудня 2015 року.

Згідно з абз. 1 пункту 3.2. Договору, проектувальник виконує проектну роботу, визначену у розділі першому договору, керуючись завданням на проектування, кошторисом на проектні роботи, чинним законодавством України, яким регламентуються питання розробки та оформлення проектної документації, зокрема ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затв. наказом Мінрегіону України від 04.06.2014 року №163.

Відповідно до п.3.3. Договору, у разі виникнення у замовника необхідності в конкретизації (коригуванні) завдання на проектування (без збільшення ціни договору), замовник повідомляє про це проектувальника. Проектувальник зобов'язаний протягом трьох робочих днів узгодити всі питання із замовником, пов'язані з такими коригуваннями завдання на проектування, зокрема строки виконання.

Згідно з пунктами 3.7.1. - 3.7.4. договору, проектувальник зобов'язаний разом з актом приймання виконаної проектної роботи, який складається ним відповідно до вимог щодо складання первинних документів, надати замовнику:

- проектну документацію, оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України, завдання на проектування, в тому числі її електронну версію, яка повинна бути повністю автентичною друкованій версії;

- експертний звіт з позитивним відгуком державної експертної організації за результатами проведеної державної експертизи проектної документації;

- акт приймання-передачі проектної документації;

- підтверджуючі документи щодо інших витрат (згідно з пунктом 2.5. договору; за наявності таких витрат).

Відповідно до пункту 3.8. Договору, у разі ненадання проектувальником разом з актом приймання виконаної проектної роботи документів, зазначених у підпунктах 3.7.1. - 3.7.4. договору, або будь-якого з них, замовник не розглядає цей акт до їх отримання, про що письмово повідомляє проектувальника.

У пункті 3.14. Договору сторони визначили, що проектна робота є прийнятою замовником з дати підписання ним акту приймання виконаної проектної роботи.

20 травня 2016 року між Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Замовник) та Державним проектно-вишукувальним та Науково-дослідним інститутом "Укренергомережпроект" (Проектувальник) підписано додаткову угоду №4 до договору від 12 серпня 2015 року №37-15, якою, зокрема :

- пункт 2.2 договору доповнено словами: "- вартість проектних робіт стадія "Проект" та проведення державної експертизи з отриманням експертного звіту (з позитивним відгуком) становить 254.546,40 грн., в тому числі ПДВ (20%) 42.424,40 грн.; вартість проектних робіт стадії "Робоча документація" становить 381.819,60 грн., в тому числі ПДВ (20%) 63.636,60 грн.;

- пункт 3.1 договору викладено у такій редакції: "3.1. Проектувальник виконує роботу протягом 2015-2016 р. стадіями, а саме: І стадія "Проект" та проведення державної експертизи з отриманням експертного звіту (з позитивним відгуком) - строк виконання 15 червня 2016 року; ІІ стадія - "Робоча документація" - строк виконання до 30 червня 2016 року".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договір на виконання проектної роботи №37-15 від 12 серпня 2015 року, оскільки в порушення строків І стадію "Проект" виконав 06 вересня 2016 року, а II стадію "Робоча документація" виконав 01 листопада 2016 року, що підтверджується відповідними актами приймання виконаної роботи №№ 32/06-16, 32/06-16-1, 32/06-16-2, 49/09-16 (т. I, арк. с. 20-22).

З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача 346.183,18 грн. пені та 89.091,24 грн. штрафу за договором на виконання проектної роботи №37-15 від 12 серпня 2015 року.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку щодо стягнення з відповідача зазначених штрафних санкцій.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду на проведення проектних робіт за яким відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України зазначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

За змістом пункту 3.1. Договору, у редакції додаткової угоди №4 від 20.05.2016 року, відповідач виконує роботи у 2 етапи: І етап - до 15 червня 2016 року включно, а ІІ етап - до 30 червня 2016 року включно.

Умовами пунктів 3.7, 2.5.2. договору передбачалось, що виконані роботи засвідчуються підписаним обома сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, з актів приймання виконаної проектної роботи від 06 вересня 2016 року №№32/06-16, 32/06-16-1, 32/06-16-2 вбачається, що І стадію "Проект" відповідач виконав 06 вересня 2016 року, з акту приймання виконаної проектної роботи від 01 листопада 2016 року №49/09-16 вбачається, що II стадію "Робоча документація" відповідач виконав повністю лише 01 листопада 2016 року.

Відповідач стверджує, що прострочення у виконанні робіт виникло з вини позивача, який вчасно не надав йому необхідних вихідних даних на проектування, надання яких передбачено Пунктом 3 порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що прострочка у виконанні робіт сталася з вини позивача.

Так, згідно з пунктом 1.1. Договору, відповідач, як проектувальник зобов'язався виконати роботи відповідно до завдання на проектування "Розробка проектної документації на заміну ШР-750 приєднання "Запорізька-750"-3 фази РОДЦ-110000/750 У1 на ПС 750 "Донбаська" інв. № новий", яке є додатком №1 до договору (завдання на проектування).

Суд вважає за необхідне зазначити, що додаток №1 до договору містить відповідні технічні дані. При цьому, відповідач, всупереч вимогам ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України не надав суду доказів того, що він не міг виконати передбачені договором роботи згідно з цим додатком.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідач, укладаючи з ДП "НЕК «Укренерго" договір на відповідних умовах, усвідомлював значення своїх дій, а відповідно усвідомлював той факт що він бере на себе зобов'язання виконати відповідні роботи на підставі документів, що є додатками до договору, та несе відповідні ризики пов'язані з прострочення виконання робіт.

Суд вважає за необхідне зазначити, що 12 травня 2016 року між позивачем, відповідачем та іншими виконавцями відбулася виробнича нарада з питань отримання та передачі виконавцям технічної документації щодо трансформаторів, заміна яких передбачалася на підстанціях підприємства, хід якої зафіксовано протоколом наради від 12 травня 2016 року. На зазначеній нараді прийнято рішення про надання необхідної на вимогу відповідача технічної інформації щодо виконання проектувальних робіт. Також на вказані нараді додатково узгоджено, що строк виконання відповідачем робіт за зазначеним договором 15 червня 2016 року.

Крім того, слід зазначити, що ІІ етап робіт відповідач повинен був виконати до 30 червня 2016 року включно, проте листи запити щодо надання технічної документації №12-530/321 та №12-500/8ф направлялись на адресу позивача 02.08.2016 року та 22.08.2016 року, тобто взагалі після закінчення передбаченого договором строку виконання робіт.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів відсутність своєї вини в простроченні зобов'язання з виконання робіт за договором.

Пунктом 4.2.1 договору визначено, що у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобов'язань проектувальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної ціни.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 346.183,18 грн. (в т.ч. 109.454,78 грн. за прострочення виконання І стадії "Проект" за період з 16.06.2016 року по 06.09.2016 року; та 236.728,40 грн. за прострочення виконання ІІ стадії "Робоча документація" за період з 01.07.2016 року по 01.11.2016 року) та штраф у розмірі 89.091,24 грн.

Перевіривши наданий розрахунок, суд вважає, що він відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства.

За змістом п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 ст. 551 Цивільного кодексу України також передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В пункті 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року, зокрема зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов'язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що загальна вартість виконаних робіт за договором на виконання проектної роботи №37-15 становить 636.366,00 грн. Проте, штрафні санкції які підлягають оплаті відповідачем за прострочення виконання зобов'язань за договором в межах даної справи становлять 346.183,18 грн. пені та 89.091,24 грн. штрафу, тобто майже 68% вартості виконаних робіт.

Суд також враховує відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків в результаті прострочення виконання відповідачем робіт за договором.

Суд враховує факт вжиття відповідачем заходів з метою виконання умов договору, а також те, що станом на 01 листопада 2016 року відповідач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за спірним договором, про що сторони склали відповідні акти.

Вказане свідчить про те, що штрафні санкції є надмірно великими в порівнянні з сумою договору. Сплата штрафних санкцій у всьому розмірі суттєво порушує майнові інтереси відповідача, оскільки таким чином відповідач в порівнянні з позивачем буде фактично поставлений в невигідне становище щодо виконання умов договору, так які він значною мірою буде позбавлений того, на що розраховував при укладанні договору.

Крім того, згідно з довідкою №08-10/49 від 13.02.2017 року про фінансовий стан ДВПВ НДІ "УкрЕМП" (відповідача), як інститут, засновано на державній власності згідно із наказом Міністерства енергетики та електрифікації України від 29.01.1996 року №17 «Про перетворення відкритого акціонерного товариства "Укренергомережпроект" та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Джерелом формування ОСОБА_3 є майно, передане в користуванню Уповноваженим органом управління - Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та доходи, отримані в результаті реалізації продукції, виконання проектно-вишукувальних робіт. Джерела бюджетного фінансування ОСОБА_3 з боку Держави та за рахунок кредитних чи сторонніх інвестиційних проектів відсутні. Станом на 14.02.2017 на рахунках ОСОБА_3 обліковується 383.000,00 грн., з яких понад 305.000,00 грн. перебувають під арештом за процедурою примусового стягнення перед кредиторами ОСОБА_3, що становить майже 80% всіх коштів. Крім того, ОСОБА_3, як юридична особа, відповідальна перед кредиторами ОСОБА_4 філії ОСОБА_3, яка перебуває в стадії ліквідації. Станом на 14.02.2017 року заборгованість перед бюджетами різних рівнів та фондами, а також перед скороченими працівниками структурного підрозділу ОСОБА_3 без права юридичної особи - ОСОБА_4 філії, становить 1.292,00 тис. грн., з них 960,9 тис. грн. заборгованість із заробітної плати перед працівниками, скороченими в травні 2016 року. За результатом діяльності в 2016 році ОСОБА_3 отримано збиток в розмірі 368 тис. грн. Діяльність філій інституту в звітному періоді була збитковою, що вплинуло на загальний показник збиткової діяльності інституту в цілому.

Ситуація, яка склалася в галузі в даний час, обумовила суттєве погіршення фінансових умов роботи ОСОБА_3. ОСОБА_3 самотужки намагається забезпечити надходження коштів шляхом пошуку обсягів робіт за основними напрямками діяльності. Однак, в умовах сьогодення, ОСОБА_3 має суттєві труднощі ведення господарської діяльності в першу чергу через відсутність обсягів робіт за рахунок державного замовлення, а також відсутністю можливості більш гнучкої позиції із ціноутворення перед підприємствами-конкурентами приватної форми власності.

За змістом ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства України, а водночас і цивільного судочинства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд об'єктивно оцінивши зазначені обставини вважає даний випадок винятковим, та з власної ініціативи зменшує загальний розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача на 30% від заявлених позивачем до стягнення сум.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 242.328,23 грн. та штраф в розмірі 63.363,87 грн. В решті позову про стягнення штрафних санкцій суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укенергомережпроект" (61050, м. Харків, набережна Червоношкільна, буд. 2, код ЄДРОПУ 00114092) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ) 242.328,23 грн. пені, 63.363,87 грн. штрафу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6.529,12 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

/Справа №922/201/17/