ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017р. Справа № 910/11499/17

За первісним позовом:Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача:Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції, м. Львів
про:стягнення 53324,43 грн. боргу за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-9806-15 від 14.09.2015р.
за зустрічним позовом:Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції, м. Львів
до відповідача:Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів
про:визнання за ПАТ «Укрпошта» права на користування орендованими приміщеннями розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік, визнання недійсним п.5.1 договору оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від УКВ ДЕР ЛМР:не зявився;
від УДППЗ «Укрпошта»:ОСОБА_1 представник (довіреність №20ДД-012/22 від 20.10.2017р.).

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

15.09.2017р. на розгляд Господарського суду Львівської області за підсудністю з Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/11499/17 за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (УКВ) до ПАТ «Укрпошта» про стягнення 53324,43 грн. боргу за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-9806-15 від 14.09.2015р.

Ухвалою суду від 18.09.2017р. розгляд справи призначено на 05.10.2017р.

Ухвалою від 05.10.2017р. суд прийняв зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом. Крім цього, ухвалою від 05.10.2017р. відклав розгляд справи на 23.10.2017р. В подальшому розгляд справи відкладено на 16.11.2017р.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) в судове засідання 16.11.2017р. не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце його проведення.

Як вбачається з позовної заяви, свої вимоги УКВ обгрунтовує тим, що14.09.2015р. між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-9806-15/1, згідно п. 1. котрого позивач (за первісним позовом) передав, а відповідач прийняв у строкове, платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 126,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул.Пасічна, 43. Договір укладений на термін до 13.09.2018 року. Відповідно до п.5.1 ОСОБА_2 розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015р. №4966 і складає: - 1633,94 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього ОСОБА_2 оренди до 14.09.2016р. включно; - 5446,45 грн. без ПДВ з 15.09.2016р. до закінчення терміну дії цього ОСОБА_2. Як зазначив представник, відповідачем за первісним позовом неналежним чином сплачувалася орендна плата, так станом на момент розгляду справи у відповідача рахується заборгованість з орендної плати за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 53324,43 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути із відповідача.

З приводу зустрічних позовних вимог, то представник УКВ в попередньому судовому засіданні заперечував проти них, разом з тим письмового відзиву не подав.

Представник відповідача (за первісним позовом) в судове засідання 16.11.2017р. зявився, проти первісних позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні повністю. Натомість зустрічні позовні вимоги просив задоволити.

В засіданні зазначив, що ПАТ «Укрпошта», як Національний оператор поштового звязку покликаний задовольняти основні інформаційні потреби населення щодо доставки засобів масової інформації, посилок, бандеролей, вручення пенсій та соціальних допомого населенню, приймання різного роду платежів, а також пересилання письмової кореспонденції. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації» суб'єкт підприємницької діяльності, який продає, надсилає за передплатою чи іншим способом розповсюджує виданий тираж періодичного і такого, що продовжується, видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації. За змістом ст.6 ЗУ «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. Водночас, відповідно до п.10 ОСОБА_2 розрахунку, порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постаново КМУ №786 від 04.10.2015р. розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, Пенсійним фондом України та його територіальними органами, державними та комунальними закладами охорони здоров'я, музеями, які утримуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, національними художніми колективами та концертними організаціями, яким надається фінансова підтримка з державного бюджету, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, Товариством Червоного Хреста України та його місцевими організаціями, асоціаціями органів місцевого самоврядування із всеукраїнським статусом, а також інвалідами з метою використання під гаражі для спеціальних засобів пересування становить 1 гривню.

Таким чином, як зазначає представник відповідача (за первісним позовом), останній має право на сплату орендної плати у розмірі 1 гривня на рік, а тому заявлена до стягнення сума задоволенню не підлягає. Крім цього, представник наголосив на тому, що в жовтні та листопаді 2016 року відповідач звертався до позивача із заявами про внесення змін до договорів оренди (в т.ч. і того, що виступає предметом спору), на що останній відповів, що розмір орендної плати переглядається лише за згодою сторін або за рішенням суду. З огляду на це, а також те, що органи місцевого самоврядування не дотрималися прямих норм законів, які наведено вище та не сприяли відповідачу (за первісним позовом) в укладенні договорів оренди з орендною платою в розмірі 1 гривня в рік, то відповідач заявляє зустрічний позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання за ним права користування орендованим приміщенням згідно ОСОБА_2 оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік та визнання недійсним п.5.1 ОСОБА_2 оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн.

В судовому засіданні 16.11.2017р. встановлено, що первісний позов предявлено до відповідача Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта». Вказане найменування відповідача відображалося в ухвалах суду. Разом з тим, відповідно до наявного в матеріалах справи Статуту ПАТ «Укрпошта», затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України №56 від 16.02.2017р. Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» утворене Міністерством інфраструктури України шляхом реорганізації (перетворення) Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2011р. №265-р. Таким чином, ПАТ «Укрпошта» виступає правонаступником УДППЗ «Укрпошта». Відтак, суд вирішив змінити найменування відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом із УДППЗ «Укрпошта» на ПАТ «Укрпошта».

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015р. між УКВ ДЕП ЛМР (Орендодавець) та УДППЗ «Укрпошта» (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-9806-15 (надалі Договір), відповідно до п.1 котрого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 26.12.2013р. №2970, ухвали Львівської міської ради від 20.11.2014р. №4052 передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме майно (обєкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради». Обєктом оренди є приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул.Пасічна, 43 загальною площею 126,4 кв.м. з індексами приміщень 22 30 відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07.12.2010р., інвентарний №573.

Відповідно до п.2.1 ОСОБА_2 обєкт оренди орендар буде використовувати для відділення поштового звязку.

Термін ОСОБА_2 оренди визначений на 2 роки 364 дні з 14.09.2015р. до 13.09.2018р. включно (п.4.1 ОСОБА_2).

Жодною із сторін не заперечується той факт, що обєкт оренди був переданий орендарю в користування.

Згідно пунктів 5.1-5.4 ОСОБА_2, розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015р. №4966 і складає: - 1633,94 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього ОСОБА_2 оренди до 14.09.2016р. включно; - 5446,45 грн. без ПДВ з 15.09.2016р. до закінчення терміну дії цього ОСОБА_2. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендну плату орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

Як зазначено в позовній заяві та вбачається із довідки УКВ №4-2302-654 від 29.05.2017р., ПАТ «Укрпошта» за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року жодного разу не сплатила обумовлено в договорі орендну плату, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 53324,43 грн., котру позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача.

Станом на момент винесення рішення у справі докази сплати суми боргу з орендної плати за спірний період в матеріалах відсутні.

Натомість, ПАТ «Укрпошта» вважає, що не повинна сплачувати кошти в обумовленому в ОСОБА_2 розмірі, оскільки відповідно до ст.12 ЗУ «Про поштовий звязок», ч.2 ст.19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», ст.30 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст.6 ЗУ «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та п.10 ОСОБА_2 розрахунку, порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постаново КМУ №786 від 04.10.2015р. наділена правом на сплату орендної плати в розмірі 1 гривня в рік. Так як УКВ їхнє право на сплату вказаної орендної плати не визнає, ПАТ «Укрпошта» заявила зустрічний позов в котрому просить в судовому порядку визнати за нею відповідне право, а також визнати недійсним п.5.1 ОСОБА_2 в частині орендної плати, що перевищує 1 грн.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, а в задоволенні зустрічних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

ОСОБА_2 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно ст.630 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір оренди комунального майна, а тому до спірних відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.

Як встановлено судом, згідно п.5.1 ОСОБА_2 розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015р. №4966 і складає: - 1633,94 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього ОСОБА_2 оренди до 14.09.2016р. включно; - 5446,45 грн. без ПДВ з 15.09.2016р. до закінчення терміну дії цього ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що УКВ нарахувало ПАТ «Укрпошта» заборгованість з орендної плати за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року в обумовленому договором розмірі. ПАТ «Укрпошта» доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості суду не надала. А тому, враховуючи викладені вище положення законодавства, сума боргу в розмірі 53324,43 грн. підлягає стягненню з відповідача (за первісним позовом).

З приводу твердження ПАТ «Укрпошта» про безпідставність нарахування орендної плати в заявленому розмірі, оскільки згідно положень чинного законодавства України вона має право на сплату орендної плати в розмірі 1 грн. в рік, то суд зазначає наступне.

За змістом ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

У статті 653 ЦК України спеціально розмежовано поняття «зміна договору» та «зміна зобов'язання, що випливає з договору»: якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Верховний Суд України в постанові №916/1689/15 від 29.03.2017р. висловив обовязкову до застосування правову позицію про те, що аналіз наведених вище норм права та приписів частини другої статті 21 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» дає підстави для висновку, що до моменту внесення змін до договору оренди орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому чинним договором оренди.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрпошта» листами №22-07-02 від 19.10.2016р. та №22-07-03 від 18.11.2016р. зверталося до УКВ із проханням внести зміни в п.5.1 ОСОБА_2 в якому визначити розмір орендної плати 1 грн. в рік. Водночас УКВ в добровільному порядку відмовилося вносити відповідні зміни до ОСОБА_2.

Як встановлено судом, після відмови УКВ від внесення змін до спірного ОСОБА_2, ПАТ «Укрпошта» не зверталася до суду із вимогою внести відповідні зміни в судовому порядку. Відтак, станом на момент прийняття рішення в даній справі, п.5.1 ОСОБА_2 є чинним в редакції, якій сторони обумовили при його укладенні.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність змін до п.5.1 ОСОБА_2, ПАТ «Укрпошта» зобовязана сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому чинним договором оренди.

Суд зазначає, що доводи ПАТ «Укрпошта» про наявність в неї законодавчо встановленого права на оренду в розмірі 1 грн. в рік можуть слугувати лише підставою для внесення змін в договір в судовому порядку. Однак, до моменту внесення таких змін, ці доводи не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати, оскільки згідно імперативних приписів ст.632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Враховуючи те, що за спірний період Договір було виконано і відповідач (за первісним позовом) користувався приміщеннями, тому відсутні правові підстави для зміни ціни після користування.

Таким чином, первісні позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

З приводу зустрічних позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» просить визнати за ним право користування орендованим приміщенням згідно ОСОБА_2 оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік та визнати недійсним п.5.1 ОСОБА_2 оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн.

Статтею 15 ЦК України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї норми передбачені способи захисту прав та інтересів, зокрема, визнання права.

Як зазначив Верховний Суд України в листі від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

В даній справі відсутні правові підстави для подання та відповідно і задоволення позову про визнання за ПАТ «Укрпошта» права, оскільки за відсутності в укладеному між сторонами ОСОБА_2 положення про те, що розмір орендної плати становить 1 грн. в рік, дії УКВ, які спрямовані на отримання орендної плати, яка обумовлена договором не можуть свідчити про невизнання чи оспорювання права позивача (за зустрічним позовом) на оренду в розмірі 1 грн.

Крім цього, вимога про визнання права без предявлення вимоги про внесення змін до договору не є такою, що спрямована на захист порушеного права ПАТ «Укрпошта» в частині нарахування орендної плати, так як розмір орендної плати визначається в договорі і право на оренду в певному розмірі грунтується на умовах цього договору. Враховуючи зазначене вказана вимога не може бути задоволена.

З приводу вимоги про визнання недійсним п.5.1 ОСОБА_2 оренди №Ф-9806-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн., то така вимога теж задоволенню не підлягає у звязку із обранням позивачем (за зустрічним позовом) неналежного способу захисту.

Так, як зазначив Верховний Суд України в листі від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК). Його застосування регулюється ст. ст. 215 - 236 ЦК. Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції), відшкодування збитків або моральної шкоди у випадках, коли її відшкодування передбачено законом.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрпошта» шляхом предявлення вимоги про визнання недійсним п.5.1 ОСОБА_2 в частині орендної плати, що перевищує 1 грн. намагається внести зміни в цей Договір та встановити розмір орендної плати 1 гривню. Вказані дії позивача є недопустимими, оскільки матеріально-правові підстави та порядок внесення змін в договір оренди чітко передбачені в ст.ст.651, 652 ЦК України, ст. 188 ГК України та ст.21 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Вказаними статтями передбачено і спосіб такого внесення.

Чинне законодавство України не передбачає можливості та матеріально-правових підстав для внесення змін у договір шляхом використання правового механізму, установленого ст.ст. 203, 215 та 216 ЦК України.

З огляду на викладене, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений УКВ судовий збір за подання первісного позову, а також судовий збір за подання зустрічного позову покладається на ПАТ «Укрпошта».

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 33, 34, 35, 43, 49, 60, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ) в особі Львівської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (79000, м. Львів, вул. Словацького, 1; ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ) 53324,43 грн. боргу та 1600,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2017 р.

Суддя Крупник Р.В.