ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.11.2017 року Справа № 904/8220/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова В.О., Наумеко І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЕТАЛАКТИВ", м. Дніпро

до Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення 400 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017р. (суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/8220/17 позов задоволено - стягнуто з Державного підприємства «Дніпровський Електровозобудівний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалактив» 400 000,00 грн. основного боргу, 6 000, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Державне підприємство "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема ст.ст. 93, 94, 95 розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При зверненні з апеляційною скаргою заявником не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, мотивуючи вказане клопотання тими обставинами, що ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" наразі перебуває у важкому фінансовому стані, у зв'язку з чим сплата судового збору за подання апеляційної скарги є досить складаною.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Ст. 2 Закону України Про судовий збір встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2017 р. становить 1600 грн. ( ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік ).

Згідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги сторона повинна була надати до суду докази оплати судового збору у розмірі 6 600 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Підпунктом 3.1. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

За змістом статей 33, 36 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як свідчать матеріали апеляційної скарги, ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" в обгрунтування клопотання про відстрочення судового збору посилається на практику Європейського суду.

В якості доказу на підтвердження обставин свого скрутного фінансового становища, який перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі скаржник надав лише Інформацію про залишки коштів на певних поточних рахунках підприємства станом на 14.11.2017р., за підписом особи, статус якої визначений як "начальник ФВ".

Однак, надання лише наведеної Інформації не є доказом складаного майнового стану підприємства, такими доказами могли б бути документи фінансово-господарської діяльності підприємства, довідки установ банку про недостатність коштів на рахунках тощо.

Щодо посилань скаржника на судову практику Європейського суду, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком не прийняття апеляційної скарги до розгляду та повернення її заявнику.

Крім цього, колегія суддів враховує положення ст. 129 Конституції України та ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, в яких закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вищенаведене клопотання скаржника також не містить вмотивованих обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

За таких обставин, оскільки на дату звернення з апеляційною скаргою скаржником не доведено того, що майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення апеляційної скарги і доданих до неї документів без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевказаних обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявникові.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017р. у справі №904/8220/17 повернути без розгляду .

Додаток на адресу скаржника: апеляційна скарга без номера від148.11.2017 р. на 8 арк.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко