ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Справа № 915/991/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача у судове засідання не зявився,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 дов. № 167 від 11.07.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, 01133, м. Київ, бул. ОСОБА_2, 9

до відповідача: Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 54029, м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2-А

про: стягнення грошових коштів 14 543,64 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Універсальна звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення грошових коштів у сумі 14 543,64 грн.

Відповідач відзив по суті спору не подав, у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, не погодився з розрахунком страхового відшкодування.

14.11.2017 від представника позивача надійшло клопотання про витребування з Центрального районного суду м. Миколаєва матеріалів адміністративної справи № 490/3507/16-п щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що на запит позивача Центральним районним судом м. Миколаєва не надана копія постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності з відміткою про набрання постановою законної сили.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача, оскільки судом зроблений витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якого постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2016 у справі № 490/3507/16-п про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності набрала законної сили.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

01.10.2015 між Публічним акціонерним товариством Страхова компанія Універсальна (далі страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг (далі страхувальник) був укладений договір № 3001/294/020617 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (далі Договір), вигодонабувачем визначено ТОВ ОТП Лізинг, а лізінгоодержувачем ДП Сантрейд, водії всі співробітники лізінгоодержувача (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 2 Договору та додатку № 1 до Договору (а.с. 16) предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням двома транспортними засобами, один з яких автомобіль марки Skoda SuperB (далі застрахований ТЗ), № кузова ТМВАВ43Т9ЕВ300448, реєстраційний № НОМЕР_1, 2013 року випуску, страхова сума транспортного засобу 643 137,00 грн., страховий тариф 3,55 %, страховий платіж 22 831,36 грн. Франшиза за ризиками противоправне позбавлення та при повній загибелі: 1000 у.е., франшиза за всіма іншими страховими випадками: 200 у.е., ліміт відшкодування: по кожному страховому випадку. Страховим випадком за Договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; протиправного позбавлення ТЗ. Виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту ТЗ (з урахуванням пункту 9.2.5 Договору: при повній загибелі або крадіжці обладнання, що знаходиться в комплектації ТЗ: радіо, відео, аудіо та акустичного, шин, дисків, акумуляторної батареї страхове відшкодування сплачується з урахуванням їх зносу за період експлуатації). Витрати, повязані з одержанням документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і визначають розмір збитку страховиком відшкодовуються. Витрати з транспортування пошкодженого ТЗ до найближчого місця ремонту у випадку неможливості його пересування своїм ходом внаслідок пошкодження страховиком відшкодовуються.

Відповідно до п. 3 Договору предметом договору страхування цивільної відповідальності власників автотранспортних засобів є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу (виключаючи осіб, що знаходяться в застрахованому транспорті та їх майно).

Відповідно до п. 5 Договору строк його дії з 00.00 год. 25.10.2015 до 24.00 год. 24.10.2016 включно.

03.02.2016 приблизно о 21.20 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська (Баштанське шосе), буд. 1, сталася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на перешкоду). Учасником ДТП став застрахований ТЗ (легковий автомобіль марки Skoda SuperB, № кузова ТМВАВ43Т9ЕВ300448, реєстраційний № НОМЕР_1) під керуванням водія ОСОБА_4. Застрахований ТЗ належить ТОВ ОТП Лізинг. Старшим інспектором третьої роти четвертого батальйону УПП у м. Миколаєві була складена довідка № 85082112 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 20), якою встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР) (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків). Матеріали ДТП направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва.

В результаті ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно рахунку № ТОВ-029721 від 04.02.2016, виставленого ТОВ Терра Моторс, вартість двох автошин, а також виконаних робіт становить 3 941,20 грн. Зазначена сума сплачена ТОВ ОТП Лізинг 15.02.2016 платіжним дорученням № 5564 (а.с. 33).

Згідно рахунку фактури № АС-0001341 від 05.02.2016, виставленого ДП Автотрейдінг-Одеса, вартість ремонту та заміни пошкоджених деталей автомобіля (амортизатор передній правий заміна, розвал-сходження регулювання легковий автомобіль, важіль задн. ход. частини правий заміна, кулак поворотний з/в, амортизатор, корпус підшипника ступиці коле, важіль підвіски) склала 14 906,99 грн. (а.с. 29) Оплата була здійснена ТОВ ОТП Лізинг 15.02.2016 платіжним дорученням № 5565 (а.с. 32).

Отже, загальна вартість ремонту пошкодженого застрахованого ТЗ склала 18 848,19 грн. (3 941,20 + 14 906,99)

17.02.2016 генеральний директор ТОВ ОТП Лізинг звернувся до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (позивач) із заявою від 16.02.2016 на безготівковий перерахунок страхового відшкодування в сумі 18 848,19 грн. у звязку з настанням 03.02.2016 страхового випадку на підставі договору страхування № 3001/294/020617 від 01.10.2015 (а.с. 25).

За вказаною заявою страховиком був складений страховий акт № 21280/1 (а.с. 37) та був здійснений розрахунок страхового відшкодування (з урахуванням франшизи в розмірі 5 174,55 грн.), розмір якого склав 13 673,64 грн. (18 848,19 - 5 174,55)

Розмір страхового відшкодування у сумі 13 673,64 грн. був виплачений страховиком страхувальнику 15.03.2016 платіжним дорученням № 100330 (а.с. 39).

15.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю СОС СЕРВІС УКРАЇНА був виставлений Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг рахунок на оплату № 570 на суму 870,00 грн. за організацію послуг евакуатора застрахованого ТЗ 03.02.2016 (а.с. 31). Оплата була здійснена ТОВ ОТП Лізинг 28.03.2016 платіжним дорученням № 7435 (а.с. 34).

06.04.2016 генеральний директор ТОВ ОТП Лізинг звернувся до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (позивача) із заявою від 31.03.2016 на безготівковий перерахунок страхового відшкодування в сумі 870,00 грн. (евакуація) у звязку з настанням 03.02.2016 страхового випадку на підставі договору страхування № 3001/294/020617 від 01.10.2015 (а.с. 26).

За вказаною заявою страховиком був складений страховий акт № 21280/2 (а.с. 38) та визначена сума страхового відшкодування 870,00 грн.

Розмір страхового відшкодування у сумі 870,00 грн. був виплачений страховиком страхувальнику 18.04.2016 платіжним дорученням № 102136 (а.с. 39).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2016 у справі № н/п 3/490/1350/2016 (490/3507/16-п), яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП (Порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт). Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 21-22).

Під час розгляду справи № н/п 3/490/1350/2016 (490/3507/16-п) судом встановлено, що ОСОБА_3 (який на той момент виконував обовязки начальника філії Тергівська ДЕД Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України) як відповідальна особа за утримання а/д Н-11 від 290-319км.+335м на адміністративній території м. Миколаєва, не забезпечив безпеку дорожнього руху та порушив вимоги норм та стандартів, а саме ДСТУ 3587097 п. 3, що виразилось у відсутності технічних засобів регулювання дорожнього руху у місці вибоїни асфальтобетонного покриття, в результаті чого застрахований ТЗ 03.02.2016 отримав механічні пошкодження.

Предметом спору у даній справі є вимога Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна до Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про відшкодування в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в сумі 14 543,64 грн. (13 673,64 + 870,00) на підставі ст. 27 Закону України Про страхування.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом наведених законодавчих положень відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про автомобільні дороги державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Автомобільна дорога Н-11 Дніпропетровськ - Миколаїв є автомобільною дорогою загального користування.

Указом Президента України № 1056/2001 від 08.11.2001 створена Державна служба автомобільних доріг України з покладанням на неї функцій по утриманню й розвитку мережі автодоріг загального користування, що перебувають на балансі.

У відповідності до Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області, затвердженого Наказом Голови державної служби автодоріг України № 370 від 10.06.2004, Служба автомобільних доріг в Миколаївській області здійснює функції з управління автодорогами загального користування і є одержувачем бюджетних коштів. Метою діяльності Служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автодоріг, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту. Предметом діяльності Служби є фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг. Як балансоутримувач, Служба автомобільних доріг в Миколаївській області для виконання поставлених перед нею завдань укладає договори з різними підрядними організаціями.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про автомобільні дороги основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є:

1) розроблення державної стратегії та програм розвитку дорожнього господарства, забезпечення їх фінансування та виконання;

2) розроблення пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів;

3) розроблення заходів щодо інтеграції автомобільних доріг загального користування до міжнародної мережі автомобільних доріг та гармонізація технічних норм і правил з вимогами міжнародного законодавства;

4) розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху;

5) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями;

6) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами;

7) здійснення державного регулювання та контролю у сфері дорожнього господарства відповідно до законодавства;

8) розробка нормативів та методик визначення витрат, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг загального користування;

9) забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг;

10) виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації;

11) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг;

12) завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;

13) забезпечення належного маршрутного орієнтування користувачів автомобільних доріг;

14) забезпечення сталого функціонування автомобільних доріг у зимовий період;

15) озеленення смуги відведення автомобільних доріг;

16) здійснення статистичного обліку та паспортизації автомобільних доріг.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про автомобільні дороги орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за:

1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування;

3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом;

4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

5) цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування;

6) санітарний та екологічний стан автомобільних доріг загального користування та їх смуг відведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а згідно ст. 17 цього Закону управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

За приписами пп. 1, 4 ч. 1 ст. 21 Закону "Про автомобільні дороги" органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України Про автомобільні дороги користувачі автомобільних доріг мають право на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

В ч. 1 ст. 6 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

- розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані:

- забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

- впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

- позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

- по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла;

- обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

- виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

- своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Положеннями ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про дорожній рух" автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а згідно з ч. 1 ст. 24 названого Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

В п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно та якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно з п. 2.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху.

Як зазначено вище, Служба автомобільних доріг в Миколаївській області для виконання поставлених перед нею завдань укладає договори з різними підрядними організаціями.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва встановлено, що укладанням Договору № 47 від 04.12.2015. Служба автомобільних доріг в Миколаївській області доручила ДП «Миколаївський облавтодор» та його філіям надання послуг з експлуатаційного утримання доріг у Миколаївській області. Відповідно до вказаного Договору, ОСОБА_3, будучи начальником філії «Тернівська ДЕД», був відповідальний за утримання ділянки автодороги державного значення Н-11 «Дніпропетровськ-Миколаїв» км290-319км.+335м та у звязку із чим на нього були покладені відповідні завдання.

Згідно п. 1.5 Договору підряду № 47 на виконання експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення від 04.12.2015, у разі виявлення аварійно-небезпечних ділянок на дорогах, відсутності засобів організації дорожнього руху, виникнення надзвичайних або аварійних ситуацій, інших обставин, які можуть привести до ДТП, Підрядник (ДП «Миколаївський облавтодор») зобовязаний повідомити Замовника (Службу автомобільних доріг в Миколаївській області) щодо їх ліквідації (відновлення) без відповідного завдання на виконання зазначених робіт.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 2.1 Положення філії «Тернівської ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»: «Філія створена з метою забезпечення економічних інтересів та задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації. Для цього Філія здійснює будівництво, ремонт та обслуговування автомобільних доріг загального користування, виконання відповідних державних програм.»

П. 2.2 Положення передбачено, що предметом діяльності Філії, крім іншого, є: виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів та інших споруд та елементів обстановки доріг; забезпечення сталої роботи на автомобільних дорогах в умовах стихійного лиха, аварій, катастроф та подолання їхніх наслідків» і т.д.

П. 5.9. Положення передбачає, що забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти отримані Філією за результатами господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідальність за відшкодування збитків, завданих позивачу пошкодженням автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.02.2016 року по вул. Баштанська (Баштанське шосе), буд. 1, в м. Миколаєві внаслідок невідповідності стану автомобільної дороги вимогам безпеки руху повинен нести саме відповідач, який не забезпечив безпечного дорожнього руху.

Таким чином, відсутність на даному відрізку дороги дорожніх знаків та огороджувальних пристроїв знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої автомобіль страхувальника потрапив у неогороджену вибоїну (яму) і зазнав механічних пошкоджень, що призвело до спричинення позивачу шкоди.

Таким чином, у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправна поведінка, яка виразилась у бездіяльності відповідача щодо утримання в належному стані автомобільної дороги, шкідливий результат такої поведінки як то шкода завдана майну страхувальника - автомобілю, у розмірі прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через неналежне утримання відповідачем в безпечному для дорожнього руху стані автомобільної дороги 03.02.2016 року автомобіль страхувальника потрапив у неогороджену вибоїну (яму) і зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивач зазнав витрат на відновлення автомобіля, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди; при цьому, вина відповідача презюмується, оскільки останнім не надано доказів відсутності його вини щодо невиконання обов'язку з утримання дороги в належному та безпечному стані для дорожнього руху.

При цьому, суд вважає, що відшкодуванню позивачу в порядку регресу підлягають прямі витрати на відновлення пошкодженого автомобіля у розмірі 13 673,64 грн., витрати на евакуацію автомобіля не відносяться до прямих витрат на відновлення автомобіля, а тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 504,00 грн.

Суд звертає увагу сторін, що у відповідності до абз. 4 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом України Про судовий збір) ставкою.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (54029, м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2-А, , відомості про розрахункові рахунки відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (01133, м. Київ, бул. ОСОБА_2, 9, , р/р 265042184 у ВАТ ОСОБА_5 Аваль м. Київ, МФО 380805) майнову шкоду в сумі 13 673,64 грн. (тринадцять тисяч шістсот сімдесят три грн. 64 коп.) та судовий збір у сумі 1504,00 грн. (одна тисяча пятсот чотири грн. 00 коп.)

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 17.11.2017

Суддя Н.О. Семенчук