ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" листопада 2017 р. Справа № 914/4101/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Дубник О.П. Зварич О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

позивача: Чернобай С.С. - представник

відповідача: ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представник, ОСОБА_4 - представник;

третьої особи: не з'явився;

розглянувши заяву судді Дубник О.П. про самовідвід з розгляду апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 б/н від 16.06.2017

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2017 (головуючий суддя Синчук М.М., судді Березяк Н.Є. та Юркевич М.В.)

у справі № 914/4101/15

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів,

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2017 у справі № 914/4101/15 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 581 044, 70 грн та 11 151, 67 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Вирішено розірвати договір оренди №Г-7012-9 від 10.03.2009 укладений Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2. Зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625), шляхом виселення, нежитлові приміщення, загальною площею 481,1 кв.м., а саме: приміщення першого поверху загальною площею 207,0 кв.м., приміщення другого поверху площею 64,3 кв.м. та підвал загальною площею 209,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, відповідач - ФОП ОСОБА_2, оскаржила назване рішення суду першої інстанції.

Розпорядженням керівника апарату № 59 від 22.09.2017 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями таку розподілено для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Юрченка Я.О., суддів Зварич О.В. та Дубник О.П.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 (з урахування ухвали від 05.10.2017 про виправлення описки) розгляд справи призначено на 31.10.2017.

В судовому засіданні 31.10.2017 оголошувалась перерва до 21.11.2017.

В даному судовому засіданні 21.11.2017 суддя Дубник О.П. заявила про самовідвід від участі у даній справі. Заява мотивована тим, що предметом даної справи є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 481, 1 кв.м. В той час, 28.02.2013 колегією суддів у складі: головуючий суддя Скрипчук О.С., судді Дубник О.П. та Матущак О.І. по справі № 5015/2362/12 винесено постанову, якою залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 27.08.2012 про стягнення з СПД ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 29 864, 36 грн орендної плати за користування тим самим приміщенням, що є предметом розгляд у в даній справі. З підстав, викладених у вказаній постанові, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового звільнення відповідача від сплати орендної плати.

Названі обставини, на думку судді Дубник О.П., можуть викликати сумніви в учасників судового процесу щодо її неупередженості при розгляді справи № 914/4101/15.

Судовою колегією Львівського апеляційного господарського суду встановлено наступне.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відповідно до п.1.2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18 питання про відвід судді вирішується судом у тому складі, який розглядає справу. Отже, якщо справа розглядається суддею одноособово, відповідне питання вирішується саме цим суддею у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу. У разі колегіального розгляду справи винесенню ухвали може передувати відповідна письмова заява судді з наведенням мотивів самовідводу.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, враховуючи вимогу "безсторонності" у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі "Фельдман проти України", №76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у його безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України", №21722/11 від 09.01.2013).

Крім наведених об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо («П'єрсак проти Бельгії»).

Відтак, у світлі прецедентної практики ЄСПЛ об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; судом створено достатні гарантії для усунення підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Зважаючи на вищенаведене, для виключення сумнівів щодо неупередженості та безсторонності судді Дубник О.П., а також для забезпечення довіри учасників провадження до суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про самовідвід у справі № 914/4101/15.

Керуючись ст.ст. 2-1, 4-6, 20, 86 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву судді Дубник О.П. про самовідвід задоволити.

2. Справу № 914/4101/15 скерувати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 ГПК України.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.