номер провадження справи 9/79/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 Справа № 908/1866/17

за позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до відповідача ОСОБА_1 організації Запорізька обласна організація Українського товариства охорони памяток історії та культури (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 14)

про стягнення суми 13576,26 грн.

Суддя Боєва О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 231/20-19 від 11.07.2016р.;

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 13576,26 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1866/17, присвоєно номер провадження справи 9/79/17, судове засідання призначено на 10.10.2017р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.11.2017р.

У судовому засіданні 07.11.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та на підставі ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 629 ЦК України, умов договору, Закону України Про теплопостачання, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2017р. за № 1198, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму осевого боргу по договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №201764 від 01.01.2007р. в розмірі 13576,26 грн., який виник за період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. включно.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі, яка направлялась рекомендованим листом на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 14, повернута підприємством поштового звязку до господарського суду з відміткою про відсутність організації за зазначеною адресою.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу по суті в порядку ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Концерном Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського (нині - Вознесенівського) району (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та ОСОБА_1 організацією Запорізька обласна організація Українського товариства охорони памяток історії та культури (Споживач, відповідач у справі) укладено договір № 201764 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, згідно з яким позивач зобов`язався відпустити теплову енергію в гарячій воді, а відповідач приймати та оплачувати її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (п. 1.1 договору).

Відповідно до додатку № 1а до договору договір укладався для постачання теплової енергії на опалення обєкту Споживача нежитлового приміщення, розташованого за адресою вул. Лермонтова, 14.

Згідно з п. 3.2.6 договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

У розділі 6 договору сторони обумовили порядок розрахунків. Відповідно до п. 6.1 розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків (додаток № 5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2). Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3). Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4). Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії (п. 6.7). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отримання нарочним дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового обігу документа (по місту 3 дні) (п. 6.7.1).

У разі не отримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п.6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахункових період (п.6.7.2).

Відповідно до п.п. 10.1, 10.4 договір діє до 01 серпня 2007р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Позивачем надано в матеріали справи копію Угоди від 04.07.2016р. про розірвання договору № 201764 від 01.01.2007р. в частині відпуску теплової енергії з 01 червня 2016 року та докази її направлення відповідачу, отже на даний час дія договору припинена.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.275, ч.6 ст.276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено: якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданих в матеріали справи актів обстеження системи теплопостачання від 30.04.2010р. та 29.04.2011р. (арк. справи 25-26) система опалення приміщення у будинку № 14 по вул. Лермонтова, яке займав відповідач, не відокремлена від системи опалення житлового будинку. Періоди постачання теплової енергії визначилася згідно з рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів 2014-2015 та 2015-2016 років у місті Запоріжжя (арк. справи 76-79).

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання умов договору в період опалювального періоду: з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 13576,26 грн., про що свідчать складені Теплопостачальною організацією акти приймання-передачі теплової енергії за вказані періоди (арк. справи 45 58), які разом із виставленими рахунками направлялися на адресу Споживача, що підтверджується відповідними реєстрами.

Відповідач підписані акти приймання-передачі позивачу не повернув, обґрунтованих заперечень щодо цих актів не надав, зобовязання з оплати отриманої теплової енергії за вказаний не здійснив, у звязку з чим позивач направляв на адресу відповідача претензію від 11.08.2016р. № 991/05-юр щодо погашення наявної заборгованості за договором № 201764 від 01.01.2007р. (а.с.73-74), яка залишилася без відповіді та задоволення.

01.02.2017 р. із листами №№ 101/09, 100/09 акти приймання-передачі та рахунки за вказаний період направлено на адресу відповідача та його засновника повторно разом із розрахунком заборгованості на суму 13576,26 грн. та актом звірки взаємних розрахунків (а.с.19-22).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач оплату, в тому числі часткову, за теплову енергію, спожиту в період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р. не здійснив, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем складає 13576,26 грн.

Згідно з п.п.3.2.26, 4.1.9 договору Споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Теплопостачальна організація має право вимагати повернення підписаних та належним чином оформлених актів приймання-передачі теплової енергії в термін передбачений умовами договору, а в разі неповернення актів вважати їх прийнятими споживачем в редакції теплопостачальної організації.

Оскільки відповідач підписані зі свого боку акти приймання-передачі позивачу не повертав, обґрунтованих заперечень не надавав, такі акти вважаються погодженими, та є підставою для здійснення розрахунків.

Відповідач своїм правом щодо надання суду письмового відзиву на позов не скористався, викладені в ньому обставини не спростував, доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу на момент вирішення спору суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 13576,26 грн. боргу є обґрунтованими, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Запорізької обласної організації Українського товариства охорони памяток історії та культури (м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 14, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 13576 (тринадцять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 26 коп. заборгованості.

Стягнути з Запорізької обласної організації Українського товариства охорони памяток історії та культури (м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 14, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , поточний рахунок № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С.Боєва

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 13 листопада 2017 р.