ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2017 Справа № 904/8791/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпро

до Відповідача-1: Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30", м. Південне, Харківський район, Харківська область

Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 29 671,80 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Горець О.А., довіреність № 04/17 від 03.11.2017, представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" звернулося до Господарського суду із позовом до Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28 671,80 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 26 187,88 грн.; пеня у розмірі 1 546,11 грн.; інфляційні збитки у розмірі 759,45 грн.; 3% річних у розмірі 178,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору поставки № 1/х від 08.02.2017 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Вимога про стягнення з відповідача-2 обґрунтована посиланням на договір поруки № 09/06 від 09.06.2017, відповідно до умов якого Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 прийняв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в засіданні на 19.10.2017 о 10:30год.

Ухвалою суду від 19.10.2017 відкладено розгляд справи та судове засідання призначено на 07.11.2017. о 10:45 год.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання не з'явились, відзиву на позов не надали, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованих листів (а.с.60-62).

07.11.2017 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (постачальник) та Комунальним підприємством охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" (покупець) був укладений договір поставки № 1/х від 08.02.2017.

Відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти товар своєчасно оплатити його вартість.

Предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (видаткових накладних, товаро-транспортних накладних тощо), які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 2.1. договору постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями.

Пунктом 2.4. передбачено, що постачальник здійснює постачання кожної партії товару на умовах DDP (інкотермс 2010), за умови виконання покупцем умов щодо порядку розрахунків визначених розділом 4 договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснив поставку товару відповідачу-1, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № ДУЦ65132 від 27.02.2017 на суму 4 408,13 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ65129 від 27.02.2017 на суму 674,10 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ57980 від 20.02.2017 на суму 1 080,00 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ57978 від 20.02.2017 на суму 10 694,65 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ57977 від 20.02.2017 на суму 1 348,20 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ57975 від 20.02.2017 на суму 785,38 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ53347 від 16.02.2017 на суму 3 155,75 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ50861 від 15.02.2017 на суму 9 305,79 грн.;

- видаткова накладна № ДУЦ50865 від 15.02.2017 на суму 1 348,20 грн. (а.с. 18-26).

Загальна вартість поставленого товару складає 32 800,20 грн.

Однак, відповідач-1 повернув позивачу товару на загальну суму 6 612,32 грн., що підтверджується наступними накладними на повернення від покупця:

- накладна на повернення № ДУЦ18768 від 31.07.2017 на суму 291,04 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15318 від 22.06.2017 на суму 108,00 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15317 від 22.06.2017 на суму 108,00 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15315 від 22.06.2017 на суму 1 225,15 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15314 від 22.06.2017 на суму 314,58 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15312 від 22.06.2017 на суму 370,22 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15313 від 22.06.2017 на суму 654,84 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15319 від 22.06.2017 на суму 108,00 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15296 від 22.06.2017 на суму 86,67 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15311 від 22.06.2017 на суму 281,41 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15300 від 22.06.2017 на суму 1 230,50 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15298 від 22.06.2017 на суму 202,23 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ18765 від 31.07.2017 на суму 315,58 грн.;

- накладна на повернення № ДУЦ15886 від 03.07.2017 на суму 1 316,10 грн. (а.с. 27-40).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару на протязі 60-ти календарних днів з моменту його отримання. Факт отримання товару підтверджується (видатковою, товарно-транспортною накладною) підписаною сторонами.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема, із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Відповідач-1 в порушення взятих на себе зобов'язань згідно умов договору поставки № 1/х від 08.02.2017 не оплатив поставлений йому товар позивачем, у зв'язку з чим, виникла заборгованість у розмірі 26 187,88 грн., що підтверджується двосторонньо підписаним актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 41).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 26 187,88 грн. підлягають задоволенню.

09.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (поручитель) укладений договір поруки № 09/06, у відповідності до п. 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання Комунальним підприємством охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" свого обов'язку за договором поставки № 1/х від 08.02.2017.

Згідно п. 2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно договору поставки у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання зобов'язань за договором поставки, вказаному в пункті 1 даного договору, або до настання одного з випадків, передбачених п. 7 даного договору (п. 8 договору поруки).

На виконання умов договору поставки постачальник поставив покупцю товар на суму 32 800,20 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 18-26), підписаними відповідачем-1 без зауважень та заперечень.

Відповідач-1 повернув позивачу товару на загальну суму 6 612,32 грн., що підтверджується накладними на повернення від покупця (а.с. 27-40).

Залишок несплаченої суми становить 26 187,88 грн. (32 800,20 грн. - 6 612,32 грн.).

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товар у сумі 26 187,88 грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 26 187,88 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.4. договору встановлено, що якщо заборгованість покупця перед постачальником триває більше 2-х місяців покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При цьому нарахування пені за цим пунктом договору починається від самого першого дня прострочення покупця перед постачальником.

На підставі п. 5.4. договору, позивач просить суд стягнути з відповідача-1 пеню у загальному розмірі 1 546,11 грн., за загальний період з 17.04.2017 по 11.07.2017, згідно розрахунків (а.с. 5-6).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення пені у сумі 1 546,11 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача-1 втрати від інфляції у сумі 759,45 грн. за загальний період з травня 2017 по липень 2017 та три відсотки річних у сумі 178,36 грн. за загальний період з 17.04.2017 по 11.07.2017.

Наведений позивачем розрахунок втрат від інфляції відповідає вимогам чинного законодавства та здійснений з урахуванням листа Верховного суду України від 03.04.1997 року № 62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ". Отже, вимога про стягнення втрат від інфляції за спірний період є правомірною.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 178,36 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Вимога до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач-2) обґрунтована посиланням на договір поруки № 09/06 від 09.06.2017.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як встановлено вище, договором поруки, укладеним між позивачем та відповідачем-2, передбачена відповідальність поручителя.

Відповідно до частини другої статті 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір поруки обмежує відповідальність відповідача-2 перед позивачем за неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань за спірним договором поставки № 1/х від 08.02.2017 сумою 1 000,00 грн.

Згідно п. 7 договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового доказу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 порушено зобов'язання за договором поставки № 1/х від 08.02.2017, у зв'язку з чим у позивача згідно договору поруки № 09/06 від 09.06.2017 виникло право висунути вимоги щодо задоволення виконання зобов'язання за основним договором до відповідачів солідарно.

Враховуючи, що станом на момент вирішення спору докази сплати заборгованості до матеріалів справи не надані, в матеріалах справи відсутні, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному в наступних сумах: 26 187,88 грн. - основна заборгованість, 1 546,11 грн. - пеня, 178,36 грн. - 3% річних, 759,45 грн. - інфляційні втрати, а всього: 28 671,80 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача-1.

Керуючись ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" (62461, Харківська обл., Харківський район, м. Південне, вул. Комсомольська, буд. 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А, ) 26 187,88 грн. - основної заборгованості, 1 546,11 грн. - пені, 178,36 грн. - 3% річних, 759,45 грн. - інфляційних втрат, 1 600,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) та Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" (62461, Харківська обл., Харківський район, м. Південне, вул. Комсомольська, буд. 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А, ) грошову суму у розмірі 1 000,00 грн., судовий збір у сумі 1 600,00 грн.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.11.2017

Суддя В.Г. Бєлік