ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 911/2582/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради Київської області

до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області

Управління комунальної власності Броварської міської ради

Управління освіти і науки Броварської міської ради

«Центр духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога»

про скасування рішення, визнання недійсним договору та зобовязання повернути майно

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від прокурора: Ясир Є.М. (посвідчення № 028898 від 17.09.2014 року);

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 2-15/137 від 10.01.2017 року);

від відповідача1: ОСОБА_2 (довіреність № 2-15/5444 від 23.10.2017 року);

від відповідача2: ОСОБА_2 (довіреність № 06/02 від 04.01.2017 року).

від відповідача3: ОСОБА_3 (довіреність № 1782 від 20.10.2017 року);

від відповідача4: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 29.09.2017 року); ОСОБА_5 (протокол № 7 від 01.08.2004 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради Київської області до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Управління комунальної власності Броварської міської ради, Управління освіти і науки Броварської міської ради та «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» про скасування рішення, визнання недійсним договору та зобовязання повернути майно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.08.2017 року порушено провадження у справі № 911/2582/17 та призначено справу до розгляду на 02.10.2017 року.

02.10.2017 року позивачем подано письмові пояснення по суті спору, якими останній позовні вимоги Заступника прокурора Київської області підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Окрім того, просить суд розгляд справи проводити без участі їх представника.

02.10.2017 року через канцелярію суду прокурором подано письмові пояснення по суті спору. 02.10.2017 року від відповідача2 надійшов супровідний лист з доданими до нього документами та відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання 02.10.2017 року представники позивача та відповідачів 1, 3 не зявилися, відповідачі 1, 3 вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 29.08.2017 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Окрім того, в судовому засіданні 02.10.2017 року представником відповідача 4 подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

В судовому засіданні 02.10.2017 року розгляд справи відкладався до 23.10.2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд

встановив:

Як вбачається з викдадених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, в ході вивчення прокуратурою Київської області стану додержання органами місцевого самоврядування вимог законодавства щодо збереження мережі закладів освіти, відчуження їх майна та використання його за цільовим призначенням, встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 05.07.2002 року № 81-04-24 ліквідовано дошкільний навчальний заклад № 2 «Веснянка» як самостійну юридичну особу шляхом приєднання його до дошкільного навчального закладу № 9.

Зазначеним рішенням зобовязано Відділ освіти в термін до 10.08.2002 року здійснити заходи, повязані з ліквідацією дошкільного навчального закладу № 2 «Веснянка» в установленому чинним законодавством порядку.

Водночас, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про припинення діяльності дошкільного навчального закладу № 2 «Веснянка» () не внесені.

Відповідно до листа Головного управління статистики у Київській області ясла-садок № 2 «Веснянка» розташовано за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна, буд. 6.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 10.02.2015 року № 69 продовжено термін дії договору оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари № 2/34-14 від 01.03.2014 року для розміщення Центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна, буд. 6.

У подальшому, 01.03.2015 року між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_6 (Орендодавець), «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» в особі директора ОСОБА_5 (Орендар) та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради в особі начальника управління ОСОБА_7 (Балансоутримувач) укладено новий Договір оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари (далі спірний Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежитлове приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, яке знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна, буд. 6, загальною площею 369,8 кв.м для розміщення Центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності.

Зазначений об'єкт оренди передано орендарю 01.03.2015 року, що підтверджується ОСОБА_5 приймання-передачі.

Прокуратура в позові зазначає, що вказаний Договір укладено всупереч вимогам чинного законодавства, у звязку з чим, просить визнати його недійсним.

В обґрунтування позовних вимог прокуратура зазначає, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, в тому числі, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розвиток мережі навчальних закладів, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про освіту» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції, зокрема, забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази; створюють належні умови за місцем проживання для виховання дітей, молоді, розвитку здібностей, задоволення їх інтересів.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про освіту» навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу. Навчальні заклади незалежно від їх статусу і належності забезпечують якість освіти в обсязі вимог державних стандартів освіти.

Статтею 61 Закону України «Про освіту» встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних навчальних закладів, установ, організацій та підприємств системи освіти не підлягають вилученню, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про дошкільну освіту» матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше.

Майно дошкільного навчального закладу належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Джерелами фінансування дошкільного навчального закладу є кошти: засновника (власника); відповідних бюджетів (для державних і комунальних дошкільних навчальних закладів); батьків або осіб, які їх замінюють; добровільні пожертвування і цільові внески фізичних і юридичних осіб; інші кошти, не заборонені законодавством України.

Особливості правового режиму майна дошкільних навчальних закладів визначені, зокрема ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», частинами 5, 6 якої передбачено, що вивільнені приміщення ліквідованих державних та комунальних дошкільних навчальних закладів використовуються виключно для роботи з дітьми, а майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Незважаючи на існуючі на законодавчому рівні обмеження стовно права використання приміщень ліквідованих комунальних дошкільних навчальних закладів виключно для роботи з дітьми, між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради, «Центром духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари № 2/30-15 від 01.03.2015 року з метою розміщення Центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності, який не пов'язаний з роботою з дітьми.

Таким чином, спірним Договором фактично змінено цільове призначення колишнього дошкільного навчального закладу та визначено його використання для розміщення Центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності, тобто не для роботи з дітьми, що є порушенням чинного законодавства і з огляду на норму ст. 203 Цивільного кодексу України є підставою недійсності відповідного Договору.

Частиною 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо про це прямо вказано у самих актах, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У частині 1 статті 236 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення (ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У зв'язку з чим, прокуратура в позові просить зобовязати «Центр духовної та соціально- психологічної реабілітації «Перемога» звільнити та повернути будівлю колишнього дошкільного навчального закладу № 2 «Веснянка», розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна (ОСОБА_8), буд. 6.

Згідно з абзацом 3 ч.І ст. 2, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною 3 цієї статті передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту.

Використання майна навчальних загальноосвітніх закладів не за цільовим призначенням завдає шкоди інтересам держави щодо ефективного та сталого розвитку системи загальної середньої освіти та забезпечення якісного виховання і навчання дітей, збереження мережі навчальних закладів, а відтак, порушує інтереси держави.

В ході розгляду спору міський голова м. Бровари позов підтримав.

Відповідачем2 надано відзив, в якому заперечуючи проти позову відповідач2 посилається на укладення спірного договору в межах чинного законодавства.

Відповідач3 у відзиві на позов зазначив про відсутність порушень інтересів держави спірним договором, та посилався на можливість територіальної громади самостійно визначати напрямки використання належного їй майна.

Відповідач4 (орендар) позовні вимоги також заперечив, зазначив про відсутність необхідності у використанні спірного приміщення під дитячий заклад та непридатність відповідного приміщення для його використання в роботі з дітьми через неналежний санітарний стан, який було усунуто орендарем.

Однак, наведені у відзивах відповідачів 2,4 обставини не спростовують порушень вимог чинного законодавства при передачі спірного майна в оренду, оскільки таке майно має визначений законодавством статус і його використання регламентовано законом. Щодо посилання відповідачів на неналежний санітарний стан приміщення, відповідні недоліки майна не виправдовують його передачу в оренду з порушенням законодавства, а мали бути усунуті балансоутримувачем такого майна.

Як визначено ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту»,

1. Створення, реорганізація і ліквідація дошкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форми власності здійснюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

2. Державні дошкільні навчальні заклади створюються центральними органами виконавчої влади, комунальні дошкільні навчальні заклади - місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і мовних потреб за наявності дітей відповідного віку, необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотриманням санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів.

3. Рішення про створення, реорганізацію приватного дошкільного навчального закладу приймається засновником (власником) за наявності необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотриманням санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів за погодженням із відповідним органом виконавчої влади з питань освіти та відповідним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Рішення про ліквідацію приватного дошкільного навчального закладу приймається засновником (власником) за погодженням із відповідним органом виконавчої влади з питань освіти.

4. Рішення про створення, реорганізацію або ліквідацію дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дошкільного навчального закладу (ясел-садка) компенсуючого типу, приймаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти.

5. Вивільнені приміщення ліквідованих державних та комунальних дошкільних навчальних закладів використовуються виключно для роботи з дітьми.

Майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

6. Засновник (власник) державного чи комунального дошкільного навчального закладу не має права безпідставно ліквідувати його, зменшувати в ньому площу території, кількість груп, а також здавати в оренду приміщення (будівлі).

Реорганізація або ліквідація діючих комунальних дошкільних навчальних закладів, а також дошкільних навчальних закладів, створених колишніми сільськогосподарськими колективними та державними господарствами, допускається лише за згодою територіальної громади (загальних зборів) села, селища, міста або на підставі результатів місцевого референдуму.

Дошкільні навчальні заклади передаються центральними органами державної влади або власником з державної до комунальної власності на безоплатній основі.

Приватні дошкільні навчальні заклади можуть бути передані засновником (власником) до комунальної власності на безоплатній основі, за згодою сторін.

Таким чином, з огляду на норму ч.ч. 5, 6 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області рішення від 10.02.2015 року № 69 «Про передачу в оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, продовження терміну дії договорів оренди та внесення змін до договорів оренди», яким продовжено термін дії договору оренди комунального майна «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» для розміщення центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності, щодо будівлі бувшого дошкільного навчального закладу № 2 «Веснянка» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна, буд. 6, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Також, Договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №2/30-15 від 01.03.2015 року, між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області, «Центром духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради Київської області, укладено (в тому числі на підставі вищенаведеного незаконного рішення) з порушенням вимог чинного законодавства , а саме ч.ч. 5, 6 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», що з огляду на ст. 215, 203 Цивільного кодексу України є підставою недійсності відповідного договору.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як визначено ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

З огляду на ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недійсним укладеного між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області, «Центром духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради Київської області Договору оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №2/30-15 від 01.03.2015 року.

У звязку з чим, також підлягає задоволенню похідна позовна вимога про зобовязання «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» звільнити та повернути нежитлове приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна (ОСОБА_8), буд. 6, загальною площею 369,8 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачами належним чином не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, відшкодування понесених прокуратурою витрат на сплату судового збору покладається на відповідачів порівну, оскільки в діях всіх відповідачів виявлено неналежне дотримання вимог законодавства, що призвело до виникнення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 10.02.2015 року № 69 «Про передачу в оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, продовження терміну дії договорів оренди та внесення змін до договорів оренди» в частині, що стосується продовження терміну дії договору оренди комунального майна «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» для розміщення центру реабілітації від наркотичної та алкогольної залежності, щодо будівлі бувшого бувшого дошкільного навчального закладу № 2 «Веснянка» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна, буд. 6.

3. Визнати недійсним укладений між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 24209727), «Центром духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» (ідентифікаційний код 26078235) та Управлінням освіти і науки Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 02143838) Договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №2/30-15 від 01.03.2015 року.

4. Зобовязати «Центр духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» (07400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 26078235) звільнити та повернути нежитлове приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Калініна (ОСОБА_8), буд. 6, загальною площею 369,8 кв.м.

5. Стягнути з Виконавчого комітету Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, код 04054932) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; на р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ідентифікаційний код 02909996) 3492 (три тисячі чотириста девяносто два) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, 2, код 24209727) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; на р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ідентифікаційний код 02909996) 3492 (три тисячі чотириста девяносто два) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» (07400, АДРЕСА_2, код 26078235) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; на р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ідентифікаційний код 02909996) 3492 (три тисячі чотириста девяносто два) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути з Управлінням освіти і науки Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 18, код 02143838) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; на р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ідентифікаційний код 02909996) 3492 (три тисячі чотириста девяносто два) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщої апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.11.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін