ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 справа № 908/382/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не зявився; ОСОБА_4, за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник", м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від31.05.2017 (підписано 06.06.2017)
у справі№ 908/382/17 (головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Федорова О.В., Ярешко О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник", м. Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ІК "Термо Технології", м. Запоріжжя
простягнення 81 839,30 грн.
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжпідшипник", м. Запоріжжя (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК "Термо Технології", м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 81 839,30 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.05.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а також при неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції помилково встановлено факт укладання між сторонами договору підряду у спрощеній формі та як наслідок виконання Відповідачем будь-яких робіт.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2017 розгляд справи відкладався до 13.11.2017.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Позивача в судове засідання в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника Позивача, що не скористався своїм правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до вимог ст. 74-1 ГПК України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів відеозапису.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що в липні 2016 року Позивачем було замовлено у Відповідача виконання робіт із термогідроізоляції покрівлі на обєкті, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 58.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем було виставлено Позивачу рахунки № 2 від 11.07.2016 на суму 40 919,65 грн. та № 2 від 18.07.2016 на суму 40 919,65 грн. для здійснення передоплати за утеплення ППУ, транспортні та накладні витрати, фарбування ППУ, нанесення на дах ППУ, плотність 40 кг/куб.м.

Позивачем зазначені рахунки були оплачені в повному обсязі на загальну суму 81 839,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3096 від 12.07.2016 та № 3052 від 19.07.2016 (а.с. 9 - 12).

Встановлено, що 22.09.2016 Позивач звертався до Відповідача з вимогою № 324/79 від 22.09.2016 про термінове повернення грошових коштів у розмірі 81 839,30 грн. за мотивами невиконання останнім робіт, обумовлених в рахунках № 2 від 11.07.2016 та № 2 від 18.07.2016 (а.с. 13 - 16).

Відповідач відповідями № 24/10 від 24.10.2016 та №15 від 14.11.2016, зазначив, що роботи були виконані на обєкті 18.07.2016, а також на адресу Позивача направлено Акт № 11 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року (а.с. 40, 43). Зазначені листи разом з Актами №11 були отримані Позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 42, 45), проте, відповіді на вказані листи Позивачем не надано, підписані Акти № 11 на адресу Відповідача не повернуто.

Позивач 05.12.2016 повторно звернувся до Відповідача з вимогою про термінове повернення грошових коштів в розмірі 81 839,30 грн.

До теперішнього часу здійснена Позивачем передоплата в розмірі 81 839,30 грн. не повернута, через що останній звернувся до суду з вимогою про стягнення з Відповідача грошових коштів в розмірі 81 839,30 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору підряду та договір підряду на виконання робіт укладено не було.

Також у письмових поясненнях представник Позивача зазначив, що спірні роботи були виконані іншим підрядником ТОВ "ОСОБА_5 Інвест", на підставі укладеного між ними договору підряду № 15 від 02.12.2016.

Вимагаючи стягнення з Відповідача грошових коштів в розмірі 81 839,30 грн. Позивач вважає їх такими, що відповідно до ст. 1212 ЦК України збережені Відповідачем без достатніх правових підстав та такими, що підлягають поверненню.

Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень наведених норм дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Встановлено, що Відповідач набув майно (грошові кошти) за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, тобто Позивач перерахував Відповідачу, на підставі виставлених останнім рахунків, грошових коштів на в загальній сумі 81 839,30 грн., у тому числі 40 919,65 грн. передоплати за утеплення ППУ, транспортних та накладних витрат в розмірі 319,65 грн., фарбування ППУ кількістю 1 кв.м за ціною 26 600,00 грн., нанесення на дах ППУ щільністю 40 кг/куб.м у кількості 10 м куб. 14 000,00 грн. (1 м куб. 1 400,00 грн.).

Обєкт робіт та його розташування також узгоджені між сторонами.

Ухвалою судової колегії від 09.10.2017 Позивача було зобовязано надати пояснення щодо неузгодження сторонами конкретних істотних умов договору на виконання спірних робіт, на виконання якої Позивач визначив ці умови як "предмет договору, ціна та строк його дії та якість предмету договору" (а.с. 182).

Судова колегія вважає такі твердження безпідставними, оскільки предмет та ціна визначені у вищенаведених рахунках та платіжних дорученнях щодо їх оплати, а строк виконання робіт та їх якість при наявності відповідного спору вирішується в порядку ст.ст. 846, 857 ЦК України.

Також в матеріалах справи відсутні докази спору сторін щодо узгодження умов договору на виконання робіт та, виходячи зі змісту листа-вимоги від 22.09.2016 самого Позивача вбачається про наявність спору щодо виконання цього договору, а не його укладення.

В матеріалах справи наявний Акт № 11 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на обєкті, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, 58 на підставі договору № 11 від 11.07.2016, який підписаний Відповідачем та був неодноразово направлений Позивачу, проте не підписаний останнім.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що між сторонами фактично було укладено договір на виконання певно визначених робіт у спрощений спосіб шляхом виставлення рахунків на оплату, які були сплачені Позивачем.

Заборони щодо укладання договорів підряду у спрощений спосіб норми чинного законодавства не містять. Вказана позиція викладена в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, повязаних із виконанням договору підряду (із матеріалів справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)".

Крім того, судом першої інстанції встановлено відсутність мотивованої відмови Відповідача від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт та направлення будь-яких зауважень щодо допущених Позивачем недоліків у виконаних роботах, або доказів визнання Акту № 11 приймання-передачі виконаних робіт за липень 2016 року недійсним, а отже його висновок про те, що оспорювана сума вважається отриманою Відповідачем на підставі укладеного сторонами у спрощений спосіб договору підряду є обґрунтованим.

За таких підстав, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався Позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України (п. 1 Висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 111-16 ГПК, за І півріччя 2015 року).

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2017 у справі № 908/382/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2017 у справі № 908/382/17 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3