УХВАЛА

20.11.2017Справа № 910/10052/16

За скаргоюЖитлово-будівельного кооперативу «Річковик-4»
на діїДеснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві
у справі№ 910/10052/16
за позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доЖитлово-будівельного кооперативу «Річковик-4»
простягнення 154 703,55 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
позивача: не з'явився;
відповідача:Ковальова О.О.;
РВДВС:Дегтярьова Ю.С.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» про стягнення 154 703,55 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2016 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено частково, стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість у розмірі 85 215,05 грн., 3% річних у розмірі 4 492,54 грн., інфляційні у розмірі 63 195,96 грн. та судовий збір у розмірі 2 320,55 грн.

11.08.2016 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

01.11.2017 до канцелярії суду надійшла скарга Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» на дії Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, в якій скаржник просив суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору та визнати її недійсною.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

За приписами наведеної норми скарга на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби має бути подана до суду протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо.

При цьому, суд за заявою заінтересованої особи може відновити наведений строк на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у випадку визнання причини пропуску такого строку поважною.

Обґрунтування, що містяться у поданій скарзі, виключали можливість встановити своєчасність подачі такої скарги, поважність та можливі причини пропуску строку на оскарження дій державного виконавця та, як наслідок, унеможливлювали вирішити питання щодо прийняття чи залишення без розгляду скарги Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4».

За таких обставин, ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2017 призначено судове засідання для вирішення питання щодо прийняття скарги до розгляду на 13.11.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2017 відкладено судове засідання для вирішення питання щодо поновлення строку та прийняття скарги до розгляду на 20.11.2017.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав суду письмові пояснення щодо скарги.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась, надала пояснення стосовно поважності причин пропуску строку для звернення до суду із скаргою на дії Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

Представник Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання з'явилась, заперечила проти поновлення строку для звернення до суду із скаргою та надала пояснення по суті скарги.

В якості заперечень щодо поважності причин пропуску строку державним виконавцем надано до суду реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції за 29.09.2017 та список № 2754 згрупованих поштових відправлень, що, на його думку, свідчить про вчасне направлення оскаржуваної постанови на адресу скаржника, його обізнаність про існування такої постанови та пропуск строку для звернення із скаргою з причин, що не можуть бути визнані поважними.

Натомість, з наданих доказів неможливо встановити, що саме направлено на адресу скаржнику, тоді як, матеріали справи містять докази ознайомлення скаржника з матеріалами виконавчого провадження 25.10.2017.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для подачі скарги до суду, а також про відновлення таких строків та прийняття скарги Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» на дії Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві до розгляду.

Дослідивши подану скаргу, заслухавши пояснення представників скаржника та Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, суд дійшов висновку, що скарга Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 52116996, 16.06.2017 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про повернення виконавчого документа без виконання, в якій заявник зазначив, що погашення заборгованості за наказом господарського суду міста Києва від 11.08.2016 у справі № 910/10052/16 врегульовано між стягувачем і боржником, а тому є необхідність повернути виконавчий документ без виконання.

01.09.2017, на підставі заяви стягувача, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Танащук О.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а враховуючи невиконання рішення суду в добровільному порядку винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 15 522,41 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на те, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки у виконавчому провадженні № 52116996 будь які суми не стягувались, що у розумінні ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» унеможливлює стягнення виконавчого збору.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України).

Відповідно до ст. 1 Закону України виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Приписами частини 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Суд відзначає, що матеріали виконавчого провадження № 52116996 не містять жодних доказів, які підтверджують стягнення (часткове або повне) суми заборгованості з боржника, а відтак з огляду на приписи ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Більш того, підставою завершення вказаного виконавчого провадження стало не фактичне виконання судового наказу, а заява стягувача, подана в порядку ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 26.10.2017 у справі № 910/22495/15.

Таким чином, постанова старшого державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дегтярьової Ю.С. про стягнення виконавчого збору від 01.09.2017 ВП № 52116969 є незаконною і тому підлягає визнанню судом недійсною.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, вимоги скаржника про визнання дій незаконними та недійсною постанови старшого державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дегтярьової Ю.С. про стягнення виконавчого збору від 01.09.2017 ВП № 52116969 є обґрунтованими, а тому скарга Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» на дії Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відновити Житлово-будівельному кооперативу «Річковик-4» пропущений строк для подачі скарги на дії Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

2. Скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-4» на дії Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

3. Визнати незаконними дії державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 52116969 від 01.09.2017.

4. Визнати недійсною постанову Деснянського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору ВП № 52116969 від 01.09.2017.

Суддя В.П. Босий