ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 листопада 2017 року Справа № Б11/102-09/3/24

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Полякова Б.М.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П"
на постановувід 27.09.2017 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ Б11/102-09/3/24 господарського суду Київської області
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" (товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд-стандарт")
до закритого акціонерного товариства "Укрбудінвест"
провизнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Подана товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" (далі - ТОВ "Інтеграл-П") касаційна скарга №53 від 13.10.2016 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ТОВ "Інтеграл-П" оскаржує в касаційному порядку постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 в частині скасування постанови господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № Б11/102-09/3/24 про призначення ліквідатором закритого акціонерного товариства "Укрбудінвест" арбітражного керуючого Григоренко О.М. та направлення справи в цій частині до господарського суду Київської області для вирішення питання призначення ліквідатора банкрута з використанням автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 8 Закону Україну "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212- VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство), якою визначено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 41 ГПК України, якою встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

В свою чергу, нормами п. 10 ч.1 ст.106 вказаного кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до наявних матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство було порушено ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2009. Постановою господарського суду Київської області від 17.05.2017 закрите акціонерне товариство "Укрбудінвест" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно ж приписів ч. 3 п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство в редакції змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VІ, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції від 27.09.2017 в оскаржуваній у касаційному порядку частині винесена відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212-VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013.

Згідно норм ч. 3 ст. 8 Закону в зазначеній редакції, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, є вичерпним.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання про призначення арбітражного керуючого ліквідатором банкрута із завершенням відповідного апеляційного провадження.

Аналогічний висновок наведений в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14, від 23.12.2015 у справі № 903/33/15, від 27.01.2016 у справі № Б11/009-12, від 27.01.2016 у справі № 922/4908/13 та ін.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині - скасування постанови місцевого господарського суду в частині призначення арбітражного керуючого ліквідатором у справі, не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви (у даному випадку - касаційної скарги), якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи викладене, у прийнятті касаційної скарги ТОВ "Інтеграл-П" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 в оскаржуваній частині слід відмовити.

З урахуванням наведеного та керуючись нормами ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 8, п. 11 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції із змінами та доповненнями, що набрали чинності з 19.01.2013), ст.41, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 86, 106, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" в прийнятті касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 в частині скасування постанови господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № Б11/102-09/3/24 в частині, що стосується призначення ліквідатором закритого акціонерного товариства "Укрбудінвест" арбітражного керуючого Григоренко О.М.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

Б.М. Поляков