ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р. Справа № 909/1060/16

Львівський апеляційний господарський суд

у складі колегії суддів: Гриців В.М., Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Петрик К.О.

за участі представників Гонти О.А., Воришко М.В.

у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 про банкрутство приватного підприємства "Авалон 1"

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 23 січня 2017 року порушив провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Авалон 1" за заявою голови ліквідаційної комісії у порядку, визначеному статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою від 13 лютого 2017 року суд визнав приватне підприємство "Авалон 1" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Грущенка Костянтина Олександровича.

Оголошення про визнання приватного підприємства "Авалон 1" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі №909/1060/16 про банкрутство приватного підприємства "Авалон 1" офіційно оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 13 лютого 2017 року.

10 березня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" надіслало Господарському суду Івано-Франківської області заяву із грошовими вимогами до приватного підприємства "Авалон 1", у якій просило суд визнати його кредитором приватного підприємства "Авалон 1", вимоги якого забезпечені заставою та становлять 81479,33 дол. США, що еквівалентно 2 192 497,31 грн за курсом НБУ станом на 10 березня 2017 року - 2690,8632 грн за 100 дол.США; окремо внести означені вимоги до реєстру вимог кредиторів приватного підприємства "Авалон 1", які забезпечені заставою майна боржника; окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно приватного підприємства "Авалон 1", яке є предметом застави і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Рочняк О.В.) ухвалою від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 частково задовольнив заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" і визнав товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" кредитором приватного підприємства "Авалон 1" з грошовими вимогами у сумі 527392 грн, що підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна приватного підприємства "Авалон 1", а саме: офісних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 3200 грн віднесено до першої черги задоволення вимог кредиторів. У задоволенні решти вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" суд відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" подало апеляційну скаргу, просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 і прийняти нове рішення, яким визнати товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" кредитором приватного підприємства "Авалон 1", вимоги якого забезпечені заставою та становлять 81479,33 дол. США, що еквівалентно 2 192 497,31 грн за курсом НБУ станом на 10 березня 2017 року - 2690,8632 грн за 100 дол. США та підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна приватного підприємства "Авалон 1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржену ухвалу з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального і процесуального права. А саме, усупереч приписам статті 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» місцевий господарський суд перевищив свої повноваження і встановив оцінку заставного майна, що відноситься до компетенції ліквідатора банкрута. Натомість, суд прийняв до уваги вартість предмета іпотеки у сумі 527392,00 грн, визначену сторонами станом на дату укладення договору іпотеки - 15 червня 2007 року. Також, суд не застосував положень статті 7 і невірно застосував статтю 11 Закону України «Про іпотеку».

Суд відклав розгляд справи на 08 листопада 2017 року. Про розгляд справи учасникам у справі повідомлено належним чином.

07 листопада 2017 року, за день до призначеного судового засідання, представник ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" подав клопотання «Провести судове засідання у справі №909/1060/16 призначене на 18.11.2017 о 14-50 у режимі відео конференції...». А 08 листопада 2017 року суду електронною поштою надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги представника ТОВ "Фінансова компанія "Інновація".

Клопотання подане з порушенням строку, встановленого частиною 2 статті 74-1 ГПК України, тому суд таке клопотання не розглядає. Також суд не приймає до розгляду додаткових пояснень до апеляційної скарги, оскільки апелянт не назвав і не надав доказів надсилання таких іншим учасникам у справі про банкрутство.

Арбітражний керуючий Грущенко К.О. надіслав відзив, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 вважає законною і обґрунтованою, просить залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення представників сторін, розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 слід залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Розділом УІІ Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" урегульовано особливості банкрутства окремих категорій боржників. Згідно з статтею 84 названого Закону відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

З матеріалів справи слідує, що у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання приватного підприємства "Авалон 1" () банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" подало Господарському суду Івано-Франківської області заяву, у якій просило суд визнати його кредитором приватного підприємства "Авалон 1", вимоги якого забезпечені заставою та становлять 81479,33 дол. США, що еквівалентно 2 192 497,31 грн за курсом НБУ станом на 10 березня 2017 року - 2690,8632 грн за 100 дол. США; окремо внести означені вимоги до реєстру вимог кредиторів приватного підприємства "Авалон 1", які забезпечені заставою майна боржника; окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно приватного підприємства "Авалон 1", яке є предметом застави і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Із заявленої суми вимог 66190,32 дол. США - заборгованість за кредитом, що по курсу НБУ станом на 10 березня 2017 року еквівалентно 1 781 090,96 грн; 15289,01 дол. США - заборгованість за відсотками, що по курсу НБУ станом на 10 березня 2017 року еквівалентно 411 406,34 грн.

Вимоги обґрунтовано заборгованістю ОСОБА_4 за кредитним договором з фізичною особою №014/0321/74/02903, укладеним 14 червня 2007 року ВАТ "Ерсте Банк" (кредитор) та ОСОБА_4 (позичальник) із наступними змінами і доповненнями; договором іпотеки №014/0321/74/02903 з майновим поручителем, укладеним 15 червня 2007 року ВАТ "Ерсте Банк" (іпотекодержатель), ОСОБА_4 (боржник) та ПП "Авалон 1" (іпотекодавець) з метою виконання зобов'язань за кредитним договором №014/0321/74/02903 із наступними змінами і доповненнями; договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором і договором іпотеки; рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2016 року у справі №344/14034/14-ц.

Так, 14 червня 2007 року ВАТ "Ерсте Банк" (кредитор) та ОСОБА_4 (позичальник) уклали кредитний договір з фізичною особою №014/0321/74/02903 за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 74000 дол. США зі строком користування до 13 червня 2037 року із сплатою 12% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань фізичної особи ОСОБА_4 (позичальника) за кредитним договором №014/0321/74/02903 ВАТ "Ерсте Банк" (іпотекодержатель), ОСОБА_4 (боржник) та ПП "Авалон 1" (іпотекодавець) 15 червня 2007 року уклали договір іпотеки № 014/0321/74/02903 з майновим поручителем, предметом якого згідно п.1.2 договору є нерухоме майно: нежитлові приміщення, зазначені в плані під літ."Е", загальною площею 55,33 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлові приміщення, зазначені в плані під літ."А", загальною площею 49,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Сторони погодили, що заставна вартість предмету іпотеки становить 481114 грн.

21 березня 2008 року ВАТ "Ерсте Банк" (іпотекодержатель), ОСОБА_4 (боржник) та ПП "Авалон 1" (іпотекодавець) уклали договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки №014/0321/74/02903, а саме пункти 1.2., 1.3. договору іпотеки викладено в новій редакції. Визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: офісні приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" 18.03.2008 за № 18127524, загальна площа предмета іпотеки становить 115,1 кв. м., зазначений в плані під літерою "Е" (п.1.2.). Заставну вартість предмета іпотеки сторони визначили в сумі 527392 грн. (п.1.3.).

Надалі право вимоги за кредитним договором №014/0321/74/02903 і право вимоги за договором іпотеки №014/0321/74/02903 з наступними змінами і доповненнями неодноразово передавались за договорами про відступлення прав вимоги, а саме:

1. За договором про відступлення прав вимоги №5, укладеним 29 вересня 2014 року ПАТ "Фідобанк", як правонаступником ПАТ "Ерсте Банк" (первісний кредитор) і ТОВ "ФК "Вендор" (новий кредитор), до нового кредитора перейшло й право вимоги первісного кредитора до ОСОБА_4 - боржника за кредитним договором № 014/0321/74/02903.

29 вересня 2014 року ПАТ "Фідобанк" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "ФК "Вендор" (новий іпотекодержатель) уклали договір № 7 про відступлення права за договорами іпотеки, згідно з яким відступлено й право вимоги за договором іпотеки № 014/0321/74/02903.

2. За договором про відступлення прав вимоги (факторингу) №108, укладеним 18 травня 2015 року ТОВ "ФК "Вендор" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінанс траст груп" (новий кредитор), до нового кредитора перейшло право вимоги первісного кредитора до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором №014/0321/74/02903 із змінами і доповненнями, яке первісний кредитор набув згідно договору про відступлення права вимоги № 5 від 29 вересня 2014 року.

18 травня 2015 року ТОВ "ФК "Вендор" (первісний іпотекодержатель) і ТОВ "Фінанс траст груп" (новий іпотекодержатель) уклали договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №014/0321/74/02903 із наступними змінами і доповненнями.

Крім цього, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 07 червня 2016 року у справі № 344/14034/14-ц присудив стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Фінанс Траст Груп" заборгованість за кредитним договором №014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року в сумі 81479,33 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 27 серпня 2014 року складає 1131827,25 грн та 3654,00 грн. судових витрат. На виконання рішення Івано-Франківський міський суд 17 січня 2017 року видав виконавчий лист. Однак, у матеріалах справи відсутні докази виконання названого рішення суду.

3. За договором про відступлення прав вимоги (факторингу) №27, укладеним 09 лютого 2017 року ТОВ "Фінанс Траст Груп" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" (фактор), до клієнта перейшло право вимоги фактора до ОСОБА_4 - боржника за кредитним договором №014/0321/74/02903 із наступними змінами і доповненнями. Загальна сума права вимоги на день укладення договору складає 2192812,39 грн.

Також, 09 лютого 2017 року ТОВ "Фінанс Траст Груп" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" (новий іпотекодержатель) уклали договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №014/0321/74/02903.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

За визначенням статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Статтею 572 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

За визначенням статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку"); майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника (пункт 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку").

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

За приписами статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Згідно з частиною 2 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання.

Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 року у справі N 918/169/16, прийнятій за результатами неоднакового застосування норм права, дійшов висновку про правомірність часткового визнання кредиторських вимог у межах вартості предмета іпотеки та включення їх до реєстру вимог кредиторів окремо як забезпечених заставою майна боржника. Верховний Суд України вказав, що правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. При цьому, норми Закону N 2343-XII не обмежують право іпотекодержателя звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг. Відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку. Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

У силу приписів статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вищенаведеного ПП "Авалон 1" (іпотекодавець за договором іпотеки №014/0321/74/02903 від 15 червня 2007 року з наступними змінами і доповненнями) є майновим поручителем перед ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" за виконання ОСОБА_4 (боржник) зобов'язань за кредитним договором №014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року з наступними змінами і доповненнями. Водночас відповідальність ПП "Авалон 1" як іпотекодавця, обмежується вартістю переданого в іпотеку майна, яка згідно з договором іпотеки №014/0321/74/02903 від 15 червня 2007 року з наступними змінами і доповненнями визначена сторонами в сумі 527392 грн.

Необхідно зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази надання відкритим акціонерним товариством "Ерсте Банк" кредиту ОСОБА_4 за кредитним договором з фізичною особою №014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року.

Проте, згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року у справі № 344/14034/14-ц заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року становить 81479,33 дол. США (з якої 66190,32 дол. США - заборгованість за кредитом, 15289,01 дол. США - заборгованість за відсотками), що в гривневому еквіваленті станом на 27 серпня 2014 року становить 1131827,25 грн. Цю суму Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області присудив стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Фінанс Траст Груп". Докази виконання рішення суду у матеріалах справи відсутні.

У силу положень частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, не підлягає доведенню встановлена рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2016 року у справі № 344/14034/14-ц, що набрало законної сили, заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року.

Водночас у матеріалах справи немає доказів виконання ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" (фактором) договору про відступлення прав вимоги (факторингу) №27 від 09 лютого 2017 року - сплати ТОВ "Фінанс Траст Груп" (клієнту) коштів згідно з п.1.1. цього договору.

Поряд з цим, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Грущенко К.О. повідомив, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку згідно договору від 21 березня 2008 року про внесення змін і доповнень до договору іпотеки №014/0321/74/02903 від 15 червня 2007 року. Предметом іпотеки є офісні приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1; іпотекодержатель: ТОВ "Фінансова компанія "Інновація"; боржник ОСОБА_4; майновий поручитель: ПП "Авалон 1" ().

Ураховуючи, що ПП "Авалон 1" відповідає перед ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" за невиконання ОСОБА_4 кредитного договору № 014/0321/74/02903 від 14 червня 2007 року виключно в межах вартості предмету іпотеки, Господарський суд Івано-Франківської області визнав грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" частково у сумі 527392,00 грн - вартості предмета іпотеки, визначеній у договорі іпотеки №014/0321/74/02903 з наступними змінами і доповненнями.

Викладені обставини справи і приписи закону спростовують викладені в апеляційній скарзі доводи ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" про незастосування судом першої інстанції положень статті 7 і невірне застосування статті 11 Закону України «Про іпотеку». Суд першої інстанції не порушував й вимог статті 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - не визначав оцінки майна банкрута.

Згідно з статтею 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у справі №909/1060/16 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Л.Л. Давид

суддя Г.Т. Кордюк