ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р.Справа № 922/3062/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МДМ" (м. Харків)
про зобов'язання вчинити певні дії,
за участю представників:

позивача - головного спеціаліста-юрисконсульта сектору судової роботи відділу з питань містобудування та архітектури Юридичного департаменту ХМР ОСОБА_1 (довіреність №08-11/4592/2-16 від 29.12.2016 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зобов'язати відповідача протягом 3-х місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1073 га по вул. Біологічній, 19 та вчинити дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2017 р. була прийнята позовна заява до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 02.10.2017 р. о 11:30 год.

02.10.2017 р. розгляд справи був відкладений на 17.10.2017 р. о 11:00 год., у зв'язку з неявкою представників сторін, ненаданням позивачем витребуваних судом документів та ненаданням відповідачем відзиву на позов і витребуваних судом документів.

17.10.2017 р. розгляд справи був відкладений на 30.10.2017 р. о 12:00 год., у зв'язку з неявкою представника відповідача, ненаданням позивачем витребуваних судом документів та ненаданням відповідачем відзиву на позов і витребуваних судом документів.

30.10.2017 р. розгляд справи був відкладений на 07.11.2017 р. о 14:30 год., у зв'язку з ненаданням позивачем витребуваних судом документів та ненаданням відповідачем відзиву на позов і витребуваних судом документів.

Позивач надав додаткові письмові пояснення на ухвалу суду від 02.10.2017 р.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у призначене судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 29.11.2001 р. на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.11.2001 р. №2673 між виконавчим комітетом Харківської міської ради (позивачем по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "МДМ" (відповідачем по справі) укладено договір на право тимчасового користування землею №2829, за умовами якого відповідач отримав в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,1073 га, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 19, строком до 31.12.2023 р. для експлуатації та обслуговування виробничого комплексу.

Пунктом 2.1. договору передбачена плата за землю у вигляді земельного податку.

Рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012 р. №960/12 затверджено Порядок оформлення договорів землі у місті Харкові.

Відповідно до пункту 16.4 вказаного Порядку зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду також у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Відповідно до пункту 1.1 цього рішення затверджено базову вартість 1 кв.м земель міста Харкова у сумі 291,18 грн.

Пунктом 2 цього рішення визначено, що воно вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01.01.2014 р.

Пунктами 2 та 3 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13 Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. встановлено, що плата за землю на підставі даних Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. вводиться в дію з 01.01.2014 р. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Згідно з п. 4 вищевказаного рішення зобов'язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок:

- укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельних ділянок, переданих їм у користування без проведення державної реєстрації таких земельних ділянок (без присвоєння їм кадастрового номеру);

- забезпечити складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим Рішенням;

- не пізніше 31.12.2013 р. вчинити дії, спрямовані на подання складеної (розробленої) технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м.Харкові для здійснення Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації (із присвоєнням кадастрового номеру) земельних ділянок, переданих у користування без проведення їх державної реєстрації (в тому числі, у разі, коли відомості про земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель);

- повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації відповідної земельної ділянки із зазначенням присвоєного кадастрового номеру та долученням копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який було видано на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно із п. 2.1., п. 2.2. додатку до рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13 Департамент земельних відносин на підставі п. 4 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є власником програмного комплексу «Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013», здійснює загальну координацію робіт з визначення орендної плати за землю в місті Харкові згідно з рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013», здійснює розрахунки розміру орендної плати за землю та безпосереднє виконання робіт з укладання договорів оренди землі та додаткових угод до них, веде моніторинг виконання умов договорів оренди землі.

Відділ у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. З.1., п. 3.2. додатку до вищевказаного рішення Харківської міської ради зміна нормативної грошової оцінки земель є підставою для внесення змін до договору оренди землі. Зміни до договору оренди землі оформлюються додатковою угодою. Підготовка додаткової угоди здійснюється Департаментом земельних відносин відповідно до Порядку укладання договорів оренди землі у м. Харкові.

Пунктами 3.3 та 3.4 зазначеного додатку передбачено, що отримання Департаментом земельних відносин витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремих земельних ділянок, наданих у користування на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, без проведення їх державної реєстрації (в тому числі, коли відомості про земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється після виконання орендарями цих земельних ділянок приписів пункту 4 рішення Харківської міської ради «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» та повідомлення Департаменту земельних відносин про здійснення державної реєстрації відповідних земельних ділянок із зазначенням їх кадастрових номерів.

У разі, якщо орендарі вищевказаних земельних ділянок у встановленому порядку та строки не здійснили дій, спрямованих на їх державну реєстрацію із присвоєнням кадастрових номерів та не повідомили Департамент земельних відносин про здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок, що унеможливлює отримання Департаментом витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку цих земельних ділянок для визначення обґрунтованого розміру орендної плати, Департамент земельних відносин не пізніше 10 днів готує та передає до юридичного департаменту матеріали для вжиття заходів щодо спонукання вказаних орендарів до здійснення дій стосовно реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Департаментом земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області був направлений відповідачу лист-попередження від 08.10.2013 р. №1920/0/225-13, в якому було його повідомлено про необхідність:

- в строк до 01.12.2013 р. забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- в строк не пізніше 31.12.2013 р. подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагенства у м. Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру;

- в строк до 01.01.2014 р. повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та надати копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації цієї земельної ділянки;

- в строк до 01.02.2014 р. привести розмір плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказаний лист відповідач одержав 15.10.2013 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

В свою чергу, відповідач відповіді на зазначений лист-попередження не надав, технічну документацію із землеустрою не виготовив та не здійснив реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Оскільки відповідач не виконав вимоги виконавчого органу Харківської міської ради щодо виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації земельної ділянки, позивач був змушений звернутися до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст.ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Органи місцевого самоврядування в межах, встановлених законом, володіють повною свободою дій для здійснення власних ініціатив з будь-якого питання, яке не виключено з їх компетенції та не віднесено до компетенції іншого органу влади.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо із актів цивільного законодавства.

У випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

За приписами ст. 144 Конституція України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Вказане рішення є діючим, відповідачем в установленому законом порядку не оскаржувалось, тому в силу закону є обовязковим для відповідача.

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постановах Вищого господарського суду України від 23.10.2014 р. у справі №922/1915/14; від 02.12.2014 р. у справі №908/1183/14; від 27.03.2014 р. у справі №908/2432/14.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до п. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про оренду землі об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договорами оренди землі.

Статтею 13 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України Про оренду землі однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно підпункту 14.1.72 пункту 1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідач не є власником земельної ділянки та не є постійним землекористувачем, оскільки не відноситься до осіб, визначених статтею 92 Земельного кодексу України.

Таким чином, сплата за землю у вигляді земельного податку не відповідає положенням діючого законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 1 ст. 14 та пункту 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України плата за землю повинна здійснюватися у формі орендної плати за землю, розмір якої визначається укладеним між сторонами договором оренди землі.

Згідно зі ст. 93 ЗК України та ст.1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

- якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті та статтею 4-1 цього Закону.

Згідно зі ст. 4-1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

При поновленні або внесенні змін до договорів суперфіцію, емфітевзису, сервітуту, оренди земельних ділянок державної чи комунальної власності, право держави чи територіальної громади на які не зареєстровано відповідно до цього Закону, державна реєстрація права власності здійснюється одночасно з державною реєстрацією права користування (сервітут), права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій), права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оцінку земель (далі - Закон) проведення нормативної грошової оцінки земель є обовязковим при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Стаття 18 вказаного Закону визначає порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів.

За результатами нормативної грошової оцінки складається технічна документація (ст. 20 Закону), яка затверджується відповідною радою (ст. 23 Закону), підставою для проведення оцінки землі є рішення органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону).

Згідно зі ч. 4 ст. 15 Закону України Про оренду землі невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Відповідно до ст.ст.116, 123, 125 ЗК України визначений порядок і підстави надання в оренду земельної ділянки, що здійснюється на підставі затверджених повноважним органом проекту відведення земельної ділянки, погоджень меж, встановлення меж у натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 18 Закону України Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а відповідно до статті 20 цього ж Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

В пункті 1 Указу Президента України Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру від 17.02.2003 р. №134/203 (із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №1039/203 від 15.09.2003 р.) зазначено про необхідність покласти на Державний комітет України по земельних ресурсах функції з державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі ст. 10 Закону України Про Державний земельний кадастр земельні ділянки є об'єктами Державного земельного кадастру.

Положеннями ст. 15 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що нормативна грошова оцінка відноситься до відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 20 цього ж Закону внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Згідно зі ст. 21 зазначеного Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про Державний земельний кадастр відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

- витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру;

- довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

- викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Земельна ділянка по вул. Біологічній, 19, в м. Харкові, площею 0,1073 га, яка знаходиться в користуванні відповідача на час розгляду даного господарського спору не зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Також, положеннями ст. 22 Закону України Про землеустрій визначено, що однією із підстав здійснення землеустрою (виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі) є договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 67 Закону України Про землеустрій фінансування робіт із землеустрою здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів юридичних осіб, громадян та інших джерел, не заборонених законом. На землях комунальної власності за рахунок коштів місцевих бюджетів фінансуються роботи із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань з використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, інвентаризації земель. Роботи із землеустрою можуть фінансуватися відповідно до укладених договорів за рахунок коштів громадян, юридичних осіб та інших джерел, не заборонених законом.

Статтями 123, 124 ЗК України, ст. 20 Закону України Про землеустрій, постановою Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004 р. Про порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачено порядок укладення договорів оренди, відповідно до якого при наданні земельних ділянок у оренду повинна розроблятись землевпорядна документація (проект відведення чи технічна документація). Після виготовлення землевпорядна документація, погоджена в установленому порядку відповідними органами державного контролю, подається на розгляд відповідного органу місцевого самоврядування чи державної виконавчої влади, до повноважень якого належить надання у користування земельної ділянки. За наслідками розгляду землевпорядної документації орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Враховуючи викладене, а також рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13, яке є діючим та підлягає виконанню, відповідач зобов'язаний забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1073 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 19, та зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. В звязку з чим, зазначені вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Однак, щодо вимоги позивача про надання відповідачеві 3-х місячного терміну, після вступу рішення суду в законну сили, для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 28 Закону України Про землеустрій розробники документації із землеустрою зобов'язані виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Виходячи з аналізу зазначеної норми вимога позивача про надання відповідачеві 3-х місячного терміну, після вступу рішення суду в законну сили, для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Отже, господарський суд, оцінивши викладені позивачем доводи в обґрунтування позовних вимог з урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в звязку з їх обґрунтованістю та доведеністю.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, але підлягаючими задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно задоволеній частині.

Крім того, суд зазначає, що ст. 22 ГПК України визначає не тільки процесуальні права сторін, а й їх обов'язки.

Згідно з ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, поряд з оригіналами доказів сплати судового збору та відправки копії позову з додатком відповідачу, позивач у даному випадку зобов'язаний додавати до позову оригінал довіреності представника, що його підписав, а не її копію, як то було зроблено позивачем.

Позов підписаний представником ОСОБА_2 за довіреністю, копію якої додано до позову.

Статті 38 і 65 ГПК України уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

Так, ст. 64 ГПК України передбачено, що в ухвалі про порушення провадження у справі вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

В силу ст. 65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду. Зокрема, зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою про порушення провадження у справі від 15.09.2017 р., ухвалами про відкладення розгляду справи від 02.10.2017 р., 17.10.2017 р., 30.10.2017 р. суд зобов'язував позивача надати оригінал довіреності на представника, що підписав позов, оскільки згідно з ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача, а не її копія, а також: письмове уточнення позовних вимог що слід розуміти під словами: "забезпечити виготовлення" та "вчинити дії щодо реєстрації"; докази відправки уточнення відповідачу; письмове правове обґрунтування позовних вимог із зазначенням норми права, якою покладено обов'язок на відповідача забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, та реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі; докази оприлюднення рішення ХМР від 03.07.2013 р. №1209/13; письмове пояснення щодо причин направлення відповідачу листа до набрання чинності рішенням №1209/13 від 03.07.2013 р.; копію договору відповідача з розробником документації із землеустрою; письмове пояснення щодо причин пропуску строку позовної давності; витяг державного реєстратора з ЄДР станом на час розгляду справи.

Крім того, суд зобов'язував позивача направити у судове засідання своїх повноважних представників, повноваження яких повинні бути оформлені відповідно до приписів статті 28 ГПК України та подати суду документи на підтвердження повноважень таких представників.

Вказаними ухвалами позивач був попереджений про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених на нього судом.

Проте, як свідчать матеріали справи, представник позивача у судове засідання 02.10.2017 р. не з'являвся, витребуваних судом документів не подав, хоча позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Суд чотири рази відкладав розгляд справи через ненадання позивачем без поважних причин витребуваних судом документів в повному обсязі, у тому числі оригіналу довіреності на представника, що підписав позов.

Таким чином, ухилення позивача від виконання вимог суду носить систематичний характер та мають ознаки неповаги до суду.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частинами 2 - 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Враховуючи систематичне невиконання позивачем вимог господарського суду про надання витребуваних ухвалами господарського суду документів, відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в доход Державного бюджету України штраф за ухилення від вчинення дій, покладених на нього господарським судом, в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 1212 - 1214 Цивільного кодексу України, ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 1, 15 Закону України "Про оренду землі", ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 33-35, 43, 49, 57, 75, 82 - 85, 115 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "МДМ" (61031, АДРЕСА_1. Код ) забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1073 га по вул. Біологічній, 19 та вчинити дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МДМ" (61031, АДРЕСА_1. Код ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7. Код , р/р 2986 у ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) витрати по сплаті судового збору в сумі 3000,00 грн.

2. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7. Код , р/р 2986 у ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) в доход Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України. 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5. Код . отримувач коштів: ГУК у м. Києві. Код . р/р 0001 у ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) штраф в сумі 1700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_3