РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017Справа №910/15931/17

За позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1;
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд";
Простягнення 184 358,00 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:не з'явився;
Від відповідача: Ковтун А.В., представник за довіреністю від 10.05.2017 р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" 108 017 грн. заборгованості за виконані будівельні роботи, 621,46 грн. 3 % річних, 108,01 грн. інфляційних втрат, 75 611,90 грн. відсотків за користування грошима за весь час прострочення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15931/17 від 20.09.2017 порушено провадження за вказаними позовними вимогами, розгляд справи призначено на 17.10.2017.

Відповідно до ухвали від 17.10.2047 розгляд справи було відкладено на 02.11.2017 у зв'язку з неявкою в засідання позивача.

18.10.2017 та 30.10.2017 від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі сторони через неможливість прибуття до суду.

У судове засідання, призначене на 02.11.2014 позивач не з'явилася, уповноваженого представника не направила.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву.

Зважаючи на отримання від позивача заяви про розгляд справи за відсутності сторони в судовому засіданні та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін з винесенням рішення по суті спору в цьому засіданні.

Як слідує з позовної заяви, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" має перед нею заборгованість в сумі 108 017,00 грн. за надані послуги, оскільки ним не було оплачено виконані будівельні роботи з асфальтування бігової доріжки, проведення яких відповідач замовив позивачеві у гарантійному листі від 09.06.2017 та яким гарантував їх оплату в строк до 07.07.2017.

У зв'язку з простроченням відповідача, позивач просить стягнути з нього нарахування за ст. 625 Цивільного кодексу України та проценти за користування грошима з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.

Представник відповідача підтримав поданий відзив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог частково, а саме: в частині стягнення нарахованих штрафних санкцій, під якими має на увазі заявлені позивачем вимоги про стягнення процентів за користування грошима.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" (відповідач у справі) виступає підрядником за договором підряду від 06.03.2017, укладеного з Овруцькою міською радою на виконання робіт з реконструкції спортивного майданчика по вул. Героїв Майдану у м. Овруч Житомирської області.

З метою виконання прийнятих на себе зобов'язань, відповідач ініціював залучення до виконання частини необхідних робіт на вказаному об'єкті іншої особи - позивача, звернувшись до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з гарантійним листом від 09.06.2017.

У вказаному гарантійному листі відповідач просив виконати роботи по асфальтуванню бігової доріжки по об'єкту "Реконструкція спортивного майданчику по вул. Героїв Майдану у м. Овруч Житомирської області" площею 475 кв м на суму 108,1 тис грн. та гарантував проведення оплати у термін до 07.07.2017.

Також, відповідач зазначив, що у разі неоплати у встановлений термін, даний гарантійний лист слід розглядати як підтвердження факту отримання підприємством комерційного кредиту на суму виконаних робіт, що надає право фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 нарахувати відсотки за користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" чужими грошовими коштами за весь час прострочення оплати з розрахунку 1 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Нараховані відсотки Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" зобов'язується перерахувати на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за її письмовою вимогою.

За твердженнями позивача у червні 2017 року роботи з асфальтування були виконані та передані відповідачеві, у зв'язку з чим 30.06.2017 сторони документально оформили акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 108 017,00 грн., а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт на витрат на суму 108 017,00 грн.

Згідно з поясненнями представника відповідача та відзивом на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" підтверджує обставини виникнення між сторонами зобов'язальних правовідносин, в межах яких відповідач замовив позивачеві виконання робіт з асфальтування вартістю 108 017,00 грн. та зобов'язався їх оплатити у строк до 07.07.2017. Також відповідачем не заперечується факт виконання таких робіт позивачем та правильність складеного акту і довідки від 30.06.2017.

Проаналізувавши правові позиції сторін та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог зі стягнення суми основного боргу, оскільки фактичні обставини справи свідчать про виникнення між сторонами зобов'язальних правовідносин з договору про субпідряду, який був укладений ними у простій письмовій формі шляхом обміну листами.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, обставин прострочки у правовідносинах з позивачем щодо оплати прийнятих робіт у строк до 07.07.2017 не спростував, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є правомірними, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 75 611,90 грн. відсотків за користування грошима відповідно до умов гарантійного листа, 621,46 грн. 3 % річних з простроченої суми та 108,01 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 07.07.2017 по 14.09.2017.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Під користування чужими грошовими коштами для цілей наведеної статті прийнято розуміти не тільки зобов'язання, основним предметом яких є надання грошових коштів у тимчасове використання (позика, кредит, банківський вклад тощо), але і випадки прострочення сплати грошей за будь-якими оплатними зобов'язаннями, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами може бути визначений, наприклад:

- договором (так проценти є істотною умовою кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України) та обов'язково узгоджуються сторонами у самому договорі;

- законом, зокрема Цивільним кодексом. Так, наприклад, відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, ст. 625 Цивільного кодексу України надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, стягувати з нього три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тощо;

- іншими актами цивільного законодавства.

Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних порядку ст. 625 Цивільного кодексу України і між сторонами відсутній належним чином оформлений єдиним документом письмовий договір, яким визначено розмір відсотків за користування чужими грошовим и коштами, позовні вимоги в частині стягнення 75 611,90 грн. судом відхиляються.

Решта позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу піддягає задоволенню у зв'язку з простроченням відповідача за розрахунком позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а судові витрати - покладенню на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжшляхбуд" (02232, м. Київ, вул. Закревського, 77, кв. 166, ідентифікаційний код 38883347) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 108 017 (сто вісім тисяч сімнадцять) грн. боргу, 621 (шістсот двадцять одну) грн. 46 коп. 3 % річних, 108 (сто вісім) грн.. 01 коп. інфляційних втрат та 1 631 (одну тим ясу шістсот тридцять одну) грн. 20 коп. судових витрат.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити повністю.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.11.2017 р.