донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2017 справа №908/981/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді при секретарі за участю представників сторін від апелянта: від ініціюючого кредитора: від кредиторів: від боржника: розпорядник майна:Геза Т.Д. Дучал Н.М., Склярук О.І. Гузіковій Я.А. Пистогова С.В. за довіреністю Нетецький А.С. за довіреністю, Шендріков Д.О. за довіреністю Король В.В. (за довіреністю від ПАТ «Укргазпромбанк») Клімова Д.В. (за довіреністю від ДК «Укроборонпром») не з'явився не з'явився
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від28.09.2017 року
у справі№908/981/17
за заявоюДержавної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт", м.Київ
до боржникаПублічного акціонерного товариства "Топаз", м. Запоріжжя
пробанкрутство
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2017р. по справі 908/981/17 визнано конкурсним кредитором у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Топаз", зокрема, - АТ "Укрексімбанк" у розмірі - 64.430,55 грн. (судовий збір за рішенням суду № 908/4442/15 від 08.10.2015р.) з четвертою чергою задоволення.

Визнано такими, що підлягають окремому включенню до реєстру кредиторів забезпечені заставою майна боржника, зокрема, вимоги АТ "Укрексімбанк" у розмірі - 112695680,82 грн.

Відхилено як конкурсні грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" в розмірі 3.200 грн. сплаченого судового збору.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги АТ "Укрексімбанк"за кредитним договором №5114КЗ від 18.02.2014р. забезпечені договором застави № 5114Z4 від 19.02.2014р., тому підлягають внесенню до реєстру кредиторів з позачерговим погашенням на суму 112.695.680,82 грн. та 64.430,55 грн. судового збору за рішенням суду №908/4442/15 від 08.10.2015р. - до четвертої черги задоволення.

Судом першої інстанції відхилені як конкурсні вимоги АТ "Укрексімбанк" в розмірі - 3.200 грн., що складають суму сплаченого судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника, оскільки ці вимоги виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, а тому є поточними і підлягають включенню до реєстру кредиторів в ліквідаційній процедурі за результатами розгляду поточних вимог до боржника.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ (далі по тексту - АТ «Укрексімбанк» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року по справі №908/981/17, в якій просить її змінити в частині визнання кредиторських вимог АТ «Укрексімбанк» в розмірі 112.695.680,82 грн., та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги АТ «Укрексімбанк» в наступному порядку:

- в розмірі 80000000,00грн. - як забезпечені заставою майна боржника;

- в розмірі 3200,00 як вимоги, що підлягають задоволенню в першу чергу вимог кредиторів боржника;

- в розмірі 32760111,37 грн. - як вимоги, що підлягають задоволенню в четверту чергу вимог кредиторів боржника.

Апелянт вважає ухвалу в частині віднесення кредиторських вимог банку в розмірі 112.695.680,82грн. до вимог, що забезпечені заставою майна боржника, незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

АТ «Укрексімбанк» вважає, що за результатами розгляду вимог кредиторів, суд визнає чи відхиляє вимоги кредиторів, здійснюючи відмежування вимог, що забезпечені заставою майна (у разі їх наявності) від незабезпечених вимог з метою подальшого включення розпорядником майна забезпечених вимог окремо до реєстру вимог кредиторів.

Апелянт посилається на те, що загальна заставна вартість предметів застави складає 80000000,00грн., та вважає, що вимоги банку є такими, що забезпечені заставою майна боржника лише в розмірі 80000000,00грн., що підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

АТ «Укрексімбанк» вважає, що грошові вимоги в розмірі 32760111,37грн. підлягають включенню до 4 черги вимог кредиторів, як вимоги, що не забезпечені заставою, оскільки ці вимоги підтверджуються рішенням господарського суду Запорізької області у справі №908/4442/15.

У відзиві на апеляційну скаргу Державний концерн «Укроборонпром» вважає, що вимогу ПАТ «Укрексімбанк» у розмірі 3200,00 грн. не може бути визнано як конкурсну та віднесено до першої черги задоволення вимог, так як вона є поточною, оскільки виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, тому вона обґрунтовано відхилена судом першої інстанції.

Державний концерн «Укроборонпром» вважає, що на етапі первісного формування реєстру вимог кредиторів боржника, суд має право включити до вимог, які забезпечені заставою, усі фактично існуючі вимоги на момент подання заяви з кредиторськими вимогами, на які поширюється забезпечення заставою, відповідно до договорів застави та незалежно від вартості предметів застави, яка визначена у таких договорах.

Державний концерн «Укроборонпром» вважає, що АТ «Укрексімбанк» повинен був здійснювати перегляд заставної вартості предмету застави, однак до матеріалів справи не надано останніх звітів про оцінку майна, тому вказана у договорі застави вартість не є актуальною.

Державний концерн «Укроборонпром» посилається на те, що ціна за аналогічний виріб становить 5250000,00 грн. та вважає, що станом на лютий 2014р. ринкова вартість заставного майна становить 143856639,00грн.

У відзиві на апеляційну скаргу розпорядник майна - арбітражний керуючий Федорченко Д.В. вважає, що оскільки вимога АТ «Укрексімбанк» у сумі 3200,00грн. виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, то вона не може бути визнана, як конкурсна та віднесена до першої черги через те, що є поточною.

Арбітражний керуючий Федоренко Д.В. вважає, що на етапі первісного формування реєстру вимог кредиторів боржника, суд має право включити до вимог, які забезпечені заставою, усі фактично існуючі вимоги на момент подання заяви з кредиторськими вимогами, на які поширюється забезпечення заставою, відповідно до договорів застави та незалежно від вартості предметів застави, яка визначена у таких договорах.

Арбітражний керуючий Федорченко Д.В. посилається на те, що договором застави АТ «Укрексімбанк» передбачено можливість погашення всіх витрат, які випливають з кредитного договору та вважає, що твердження апелянта про розмір забезпечених заставою вимог у сумі 80000000,00 грн. є необґрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт", м.Київ вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права.

ДК «Укрспецекспорт» вважає, що вимогу ПАТ «Укрексімбанк» у розмірі 3200,00грн. не може бути визнано як конкурсну та віднесено до першої черги задоволення вимог, так як вона є поточною, адже виникла після порушення провадження у справі про банкрутство.

ДК «Укрспецекспорт» посилається на те, що договірна вартість заставного майна за зобов'язувальними договорами не може обмежувати розмір зобов'язання, в обсязі визначеному основними Договорами, оскільки вартість застави, визначена в Договорах застави не є грошовим показником, що обмежує заявлені кредиторські грошові вимоги, які забезпечені заставою та не може вважатись розміром вимог кредитора, що забезпечені заставою

ДК «Укрспецекспорт» посилається на те, що ціна за аналогічний виріб становить 5250000,00 грн. та вважає, що станом на лютий 2014р. ринкова вартість заставного майна становить 143856639,00грн., тому вказана у договорі застави вартість майна є не актуальною.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: Геза Т.Д.- головуючий суддя, судді Сгара Е.В., Склярук О.І.

У зв'язку з відпусткою судді-члена колегії Склярук О.І., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2017 року визначено склад колегії суддів: Геза Т.Д.- головуючий суддя, судді Дучал Н.М., Сгара Е.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2017р. порушене провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року по справі №908/981/17. Розгляд справи призначено на 31.10.2017р.

27.10.2017р. від розпорядника майна - арбітражного керуючого Федоренка Д.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2017р. за клопотанням Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк", Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк", Державної компанії "Укроборонпром" продовжено строк розгляду справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.11.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017р. відмовлено Публічному акціонерному товариству "Укргазпромбанк" у задоволені клопотання про участь у судових засіданнях 14.11.2017 р. по справі №908/981/17 в режимі відеоконференції.

У зв'язку з відрядженням судді-члена колегії Сгари Е.В., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів визначено наступний склад колегії суддів: Геза Т.Д.- головуючий суддя, судді Дучал Н.М., Склярук О.І.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у даній справі про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року №4212-VI, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях апеляційної інстанції 31.10.2017р.,14.11.2017р. здійснено фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протоколи.

Дослідивши докази матеріалів справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні апеляційної інстанції представників сторін, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.05.2017р. порушено провадження у справі №908/981/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Топаз", код ЄДР-14310371 (69071 м.Запоріжжя вул. Магістральна, 84), визнані безспірні грошові вимоги Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" до боржника у розмірі - 174324208,38 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого - Федоренка Дмитра Володимировича.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.05.2017р. за № 43303 розміщено повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз".

27.06.2017р. Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вх. №08-06/16661 від 04.07.2017р.) звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою з грошовими вимогами №010-0/697, в якій просило визнати вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ПАТ «ТОПАЗ» у розмірі - 112763311,37грн та окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно ПАТ «Топаз», яке є предметом застави за Договором застави, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та ПАТ «ТОПАЗ» з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон про банкрутство) сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом (абз.5ч.1 ст.1 Закону №4212).

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону про банкрутство, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 24, 25 Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником (ліквідатором боржника) чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами, оскільки відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Положеннями ст. 45 Закону про банкрутство визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Так, зокрема, у першу чергу задовольняються витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату судового збору; у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном чи в процедурі санації; у шосту чергу задовольняються інші вимоги, зокрема, вимоги щодо сплати неустойки (штрафу, пені), що передбачено ч. 4 ст. 25 цього Закону.

Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Вимоги заявника Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вх. №08-06/16661 від 04.07.2017р.) у сумі 112.763.311,37 грн. складаються із заборгованості ПАТ "Топаз" за кредитним договором №5114КЗ від 18.02.2014р. та витрат, понесених при сплаті судового збору.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №5114КЗ від 18.02.2014р. заявник в судовому порядку стягнув заборгованість за договором станом на 28.07.2015р. в розмірі - 49287878,44 грн. та судовий збір - 64430,55 грн., що підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області від 08.10.2015р. по справі №908/4442/15. На виконання вказаного рішення видано наказ.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснюються дії щодо виконання зазначеного вище рішення в рамках виконавчого провадження №50503154.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується часткове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.10.2015р. по справі №908/4442/15.

За подальший період - з 28.07.2015р. по 29.05.2017р. (до порушення провадження у справі про банкрутство) також здійснено розрахунок процентів за користування кредитом, 3% річних, інфляційних втрат, враховуючи неповернення кредиту.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №5114КЗ від 18.02.2014р. складає - 112.695.680,82 грн., що підтверджено судовим рішенням у справі № 908/4442/15, умовами кредитного договору №5114КЗ від 18.02.2014р., розрахунками АТ Укрексімбанк".

Сума грошових вимог кредитора АТ "Укрексімбанк" до боржника в розмірі 112.760.111,37 грн. є документально обґрунтованою.

Вимоги за кредитним договором №5114КЗ від 18.02.2014р. забезпечені договором застави № 5114Z4 від 19.02.2014р., загальна заставна вартість за яким складає 80000000,00 грн.

Апелянт посилається на те, що, виходячи з вартості заставного (іпотечного) майна та враховуючи Інформаційний лист Вищого господарського суду "України "Про Закон України "про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI", окремо до Реєстру кредиторів ПАТ «Топаз» як такі що забезпечені майном боржника, мають бути включені вимоги банку у розмірі 800000000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до п.2.1.6. Договору застави № 5114Z4 від 19.02.2014р., заставодержатель за рахунок заставленого майна має право задовольнити вимоги, зазначені в договорі застави в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойкою, пеню, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, що будуть понесені заставодержателем при зверненні стягнення на заставне майно, його реалізації.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит.

Судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що договірна вартість заставного майна (за зобов'язальними Договорами) не може обмежувати розмір зобов'язання, в обсязі визначеному основними Договорами (Кредитними договорами), оскільки вартість застави (іпотеки), визначена в Договорах застави (іпотеки) не є грошовим показником, що обмежує заявлені кредиторські грошові вимоги, які забезпечені заставою та не може вважатись розміром вимог кредитора, що забезпечені заставою.

Оцінка предмета забезпечення (майна) на момент укладення договору застави не впливає на визначення розміру забезпечувального зобов'язання. Обсяг задоволення таких вимог прямо залежить від фактичної вартості предмета застави під час реалізації у ліквідаційній процедурі відповідно до вимог Закону про банкрутство.

Отже, при визнанні вимог кредитора-заставодержателя та включенні їх до реєстру вимог окремо як таких що задовольняються позачергово згідно частини 9 статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", потрібно враховувати реальний розмір заборгованості по кредитному договору, існуючої на момент подання заяви кредитора та з огляду на час порушення справи про банкрутство. До аналогічних висновків прийшов Вищий господарський суд України у постанові від 14.12.2016 року по справі № 918/166/16, від 20.09.2017р. по справі №914/1964/15.

Враховуючи вищенаведене, вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ підлягають внесенню до реєстру кредиторів з позачерговим погашенням на суму -112695680,82 грн., 64430,55 грн. судового збору за рішенням суду №908/4442/15 від 08.10.2015р. - до четвертої черги задоволення.

Як вбачається з заяви про грошові вимоги, АТ "Укрексімбанк" просив визнати грошові вимоги кредитора, в тому числі, 3200,00грн. судових витрат, сплачених за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до платіжного доручення №121033 від 27.06.2017 АТ «Укрексімбанк» сплачено судовий збір у сумі 3200,00грн. за подання заяви до суду першої інстанції з грошовими вимогами до боржника (а.с.141, т.4)

Щодо включення до першої черги задоволення вимог кредитора по сплаті судового збору в сумі 3200,00 грн., то оскільки такі вимоги виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ТОПАЗ» і відповідно є поточними, тому підлягають включенню до реєстру кредиторів в ліквідаційній процедурі за результатами розгляду поточних вимог до боржника.

У справі про банкрутство вирішується завдання справедливого і пропорційного розподілу серед кредиторів майнової (конкурсної) маси боржника. Отже, господарські суди не повинні допускати під час провадження у справі про банкрутство індивідуального задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника, яке входить до конкурсної маси, як такого, що порушує права і законні інтереси інших кредиторів та учасників провадження у справі про банкрутство і суперечить встановленому законом спеціальному регулюванню.

Виключення з цього правила можуть бути встановлені лише самим Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема у разі задоволення вимог поточних кредиторів, вимог щодо оплати (стягнення) заробітної плати та інших вимог, на які не розповсюджується дія мораторію.

Тобто, зазначені вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ до ПАТ «ТОПАЗ» повинні бути задоволені в межах судових процедур за визначенням ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в першу чергу.

Вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ на суму судового збору у розмірі 3200,00 грн, не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів на стадії попереднього засідання суду при затверджені реєстру вимог конкурсних кредиторів.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 03.10.2017р. по справі №912/1120/16.

За таких обставин, грошові вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ у сумі 3200,00 грн. обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції, дослідивши заяву АТ «Укрексімбанк» з грошовими вимогами до боржника на підставі наявних у справі доказів, вважає обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги АТ «Укрексімбанк» в розмірі 64.430,55 грн. (судовий збір за рішенням суду № 908/4442/15 від 08.10.2015р.) - з четвертою чергою задоволення, у розмірі 112695680,82 грн. - як такі, що підлягають окремому включенню до реєстру кредиторів як забезпечені заставою майна боржника.

Доводи Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному процесуальному документі.

За таких обставин, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2017р. по справі 908/981/17 в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ з грошовими вимогами до боржника задоволенню не підлягає.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 28.09.2017р. по справі 908/981/17 в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ з грошовими вимогами до боржника підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ

Керуючись ст.49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2017р. по справі 908/981/17 в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ з грошовими вимогами до боржника - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.09.2017р. по справі 908/981/17 в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Київ з грошовими вимогами до боржника - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий: Т.Д. Геза

Судді: Н.М. Дучал

О.І. Склярук