РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16563/17 16.11.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Петрол"

про стягнення 6 060 000,00 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Глєбова А.М. за довіреністю № 922/10 від 18.10.2017 р.;

від відповідача: Соковець І.О. за довіреністю № 18/10 від 18.10.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Петрол" про стягнення 6 060 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.10.2017 р.

17.10.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

18.10.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 23.10.2017 р. розгляд справи призначено на 30.10.2017 р.

30.10.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У судовому засіданні 30.10.2017 р. оголошувалась перерва до 16.11.2017 р.

У судовому засіданні 16.11.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову не заперечила, проте зазначила, що суму заборгованості сплатити не може у зв'язку з відсутністю коштів.

У судовому засіданні 16.11.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (надалі - позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто - Петрол» (надалі - відповідач, Постачальник) укладено договір № 18/07-16 (надалі - Договір ).

Відповідно до п. 1.1. Договору, сторони дійшли згоди про те, що Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали (надалі - Товар), в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов Договору, Додаткових угод до нього та / або видаткових накладних, що є невід'ємними частинами цього Договору (надалі - Додатки).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Покупець зобов'язується оплатити вартість товару за ціною та на умовах, погоджених сторонами у додаткових угодах до цього договору та/або видаткових накладних. У випадку, якщо Товар був переданий Покупцю без попередньої оплати, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику його вартість протягом одного банківського дня з моменту отримання.

Додатковою угодою № 1 від 18.07.2016 р. до Договору №18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони погодили, що Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали на загальну суму 3 000 000,00 грн. Строк поставки товару до 30.08.2016 р. включно. Строк оплати вартості Товару - протягом 10 календарних днів з моменту укладання цієї додаткової угоди (п. п. 1.1, 1.3, 1.4 Додаткової угоди № 1 від 18.07.2016 р.).

На виконання умов додаткової угоди № 1 від 18.07.2016 року до Договору Покупцем було перераховано на користь Постачальника грошові кошти у сумі 3 000 000,00 гривень.

01.08.2016 р. сторони розірвали додаткову угоду № 1 від 18.07.2016 р. до Договору №18/07-16 від 18.07.2016 р. Сторони домовились, що Постачальник зобов'язаний повернути грошові кошти отримані на виконання додаткової угоди № 1 від 18.07.2016 року до Договору № 1 до 10 серпня 2016 року. Грошові кошти у розмірі 3 000 000,00 гривень Постачальником було повернуто Покупцю у встановлений строк.

Додатковою угодою № 2 від 17.08.2016 р. до Договору №18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони домовились, що Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали на загальну суму 3 724 138,08 грн. Строк поставки товару до 20.09.2016 р. включно. Покупець зобов'язується оплатити вартість Товару в наступному порядку: 50 % вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 45 % вартості Товару - протягом 15 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 5 % вартості Товару - вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту отримання Товару (п. п. 1.1, 1.3, 1.4 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2016 р.).

Додатком № 1 від 19.09.2016 р. до Додаткової угоди № 2 від 17.08.2016 р. до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони продовжили строк поставки Товару до 20.10.2016 р.

Додатком № 2 від 18.10.2016 р. Додаткової угоди № 2 від 17.08.2016 р. до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони продовжили строк поставки Товару до 23.11.2016 р. включно.

Додатком № 3 від 21.11.2016 р. Додаткової угоди № 2 від 17.08.2016 р. до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони продовжили строк поставки Товару до 11.01.2017 р. включно.

Додатковою угодою № 3 від 24.08.2016 р. до Договору №18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони погодили, що Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали на загальну суму 827 600,16 грн. Строк поставки товару до 10.10.2016 р. включно. Покупець зобов'язується оплатити вартість Товару в наступному порядку: 50 % вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 45 % вартості Товару - протягом 15 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 5 % вартості Товару - вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту отримання Товару (п. п. 1.1, 1.5, 1.4 Додаткової угоди № 3 від 24.08.2016 р.).

Додатком № 1 від 07.10.2016 р. Додаткової угоди № 3 від 24.08.2016 р. до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони продовжили строк поставки Товару до 20.11.2016 р. включно.

Додатком № 2 від 18.11.2016 р. Додаткової угоди № 3 від 18.11.2016 р. до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони продовжили строк поставки Товару до 16.01.2017 р. включно.

Додатковою угодою № 4 до Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р. сторони домовились продовжити строк поставки Товару, найменування та кількість якого визначені Договором № 18/07-16 від 18.07.2016 р., додатковими угодами та додатками до нього, до 30.01.2018 р. включно.

28.02.2017 р. сторони підписали Додаткову угоду про розірвання Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р., відповідно до умов якої розірвали Договір № 18/07-16 від 18.07.2016 р. та всі додатки до нього, та встановили, що Продавець до 15 березня 2017 р. зобов'язаний повернути грошові кошти отримані на виконання умов Договору № 18/07-16 від 18.07.2016 р.

27.07.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого за відповідачем рахується заборгованість за договором № 18/07-16 від 18.07.2016 р. у розмірі 4 500 000,00 грн.

Також, 30.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто - Петрол» (Постачальник) укладено договір № 30/12-1 (надалі - Договір ).

Відповідно до п. 1.1 Договору, сторони дійшли згоди про те, що Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали (надалі - Товар) на загальну суму 1 614 240,00 грн.

Пунктом 6.1.Договору, Покупець зобов'язується оплатити вартість товару в наступному порядку: 50 % вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 45 % вартості Товару - протягом 15 банківських днів, з моменту підписання цього договору; 5 % вартості Товару - вартості Товару - протягом 7 банківських днів, з моменту отримання Товару.

Додатковою угодою № 3 до Договору № 30/12-1 від 30.12.2016 р. сторони погодили, що строк поставки Товару до 21.04.2017 р. включно.

На виконання Договору № 30/12-1 від 30.12.2016 р. позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 1 560,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

18.04.2017 р. сторони підписали Додаткову угоду про розірвання Договору № 30/12-1 від 30.12.2016 р., відповідно до умов якої сторони розірвали Договір № 30/12-1 від 30.12.2016 та всі додатки до нього та погодили, що Продавець до 01 травня 2017 р. зобов'язаний повернути грошові кошти, отримані на виконання умов Договору № 30/12-1 від 30.12.2016 р.

27.07.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого за відповідачем рахується заборгованість за Договором № 30/12-1 від 30.12.2016 р. у розмірі 1 560 000,00 грн.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем грошові кошти, отримані у якості передоплати за Договорами № 18/07-16 від 18.07.2016 р. та № 30/12-1 від 30.12.2016 р., позивачу повернуто не було.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями № 1 від 11.05.2017 р., № 2 від 12.06.2017 р., № 3 від 31.07.2017 р. про сплату суми боргу, проте, такі претензії залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає наявність заборгованості перед позивачем на суму 6 060 000,00 грн., проте така заборгованість не може бути сплачена у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем відповідача.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За правилами ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Петрол" (03680, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, б.7, корп. 1; ) 6 060 000 (шість мільйонів шістдесят тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати та 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21.11.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна