ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа № 925/1112/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Сахно І.В., за участю представників сторін : від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від першого відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю

від другого та третього відповідачів представники не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Приватного підприємства "Динамічний інвестиційний проект"

до:

- Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України",

- Індустріального районного суду м. Дніпропетровська,

- Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області,

про зобовязання вчинити дії та стягнення 342 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Динамічний інвестиційний проект" звернулося до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " в особі ТВБВ №10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України", Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому просить зобовязати ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України" припинити дії, що порушують право власності ПП "Динамічний інвестиційний проект", зняти арешт з коштів, які обліковуються на всіх рахунках позивача, та стягнути з Державного бюджету України 342000 грн. шкоди.

Позовні вимоги мотивовані неправомірними діями відповідачів 2 і 3 в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 20.03.2017 за №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що призвели до обмеження права користування коштами, які знаходилися на рахунках в банківських установах, що завдало збитків Приватному підприємству «Динамічний інвестиційний проект».

27.04.2017 між Приватним підприємством "Динамічний інвестиційний проект" та Приватним підприємством ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ укладений договір про розроблення стадії П робочого проекту щодо обєкту Будівництво зернопереробного комплексу загальною вартістю 690000 грн.

Контрагент позивача у даній справі умови договору виконав та виготовив проектну документацію загальною вартістю 450000 грн.

Позивач у даній справі виконані роботи прийняв, проте оплатити їх не зміг через перебування усіх грошових коштів під арештом.

Позивач у справі стверджує, що в наслідок неправомірного накладення арешту на грошові кошти Приватному підприємству ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ завдано збитків на суму 342000 грн., які він просить стягнути з Державного бюджету України через відповідача 3.

У позовній заяві позивач також вказав на протиправність діянь відповідача 1 - банківської установи Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі ТВБВ №10023/034 філії - Черкаського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", які сприяли продовженню протиправного арешту майна ПП "Динамічний інвестиційний проект", незважаючи на наявність судових рішень про скасування арешту майна та скасування протизаконних рішень слідчих суддів суду першої інстанції. Незважаючи на отримання двох законних рішень щодо скасування арешту коштів підприємства банківська установа не приступила до їх виконання, посилаючись лише на п. 10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Відповідач 1 у відзиві на позов проти позову заперечив повністю з тих мотивів, що 22.06.2017 ПАТ "Державний ощадний банк України " в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України" (далі ОСОБА_3) на підставі Ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 наклав арешт на рахунки Позивача, відкриті в Банку.

02.08.2017 на адресу Банку надійшов лист Позивача з проханням зняти арешт з рахунків та додано ксерокопію Ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2017 про скасування арешту з коштів.

Оскільки вказані документи про зняття арешту з рахунків надійшли до Банку з порушенням порядку, визначеного п.10.11. глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 (зі змінами), ОСОБА_3 не зміг їх прийняти як підставу для зняття арешту з коштів, про що Позивача та Головне управління ДФС у Черкаській області повідомлено листами відповідно від 03.08.2017 за вих. №121.17-10/104 та від 14.08.2017 за вих. №121.17-10/137 (а.с. 149-150).

Арешт з рахунків Позивача, накладений Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017, був знятий Банком 05.09.2017 на підставі Ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017, що надійшла до Банку належним чином рекомендованим листом від Індустріального районного суду м. Дніпропетровська о 18 годині 15 хвилин 04.09.2017.

На думку представника відповідача 1 ОСОБА_3, виконуючи вимоги п.10.11 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що є обовязковими для виконання як для банків, так і для органів державної влади, підприємств, організацій та установ (ст. 56 Закону України «Про Національний банк України»), діяв законно, а тому ніяким чином не міг порушити права Позивача як клієнта Банку.

06 листопада 2017 року відповідач 1 подав додаткові пояснення, в яких вказав на те, що арешт з рахунків Позивача знятий, як зазначено вище, ще 05.09.2017, на даний час взагалі не існує обставин, які стали підставою для предявлення позовних вимог на адресу Банку. Таким чином, між сторонами взагалі відсутній предмет спору, тому відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є підставою для припинення розгляду справи відносно відповідача-1.

Представник відповідача 3 у письмовому відзиві на позовну заяву проти позову заперечила повністю, заперечення вмотивовано наступним:

У своєму позові позивач посилається на ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 як на доказ визнання неправомірними дій та бездіяльності слідчого та суду. Однак, ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 не вирішувалось питання щодо визнання дії та бездіяльності слідчого протиправною, а тільки частково скасовувалась заборона на розпорядження майном в рамках кримінального провадження.

Для оскарження рішення дій чи бездіяльності посадової особи слідчого мається виключний порядок, передбачений главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.03.1992 №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У відношенні слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП не відкрито кримінального провадження щодо дії чи бездіяльності, останньому не оголошувалось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також немає вироку суду який набрав законної сили, а тому відсутні правові підстави вважати, що дії слідчого були визнані незаконними у встановленому законом порядку, а також відсутній причинний зв'язок.

На думку представника відповідача 3 відсутній причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням ПП «Динамічний інвестиційний проект» договірних зобов'язань згідно Договорів №02-17 від 27.04.2017 та №05-17 03.05.2017 та зверненням слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції з клопотанням до суду щодо накладення арешту на кошти ПП «Динамічний інвестиційний проект» у зв'язку з тим, що дані Договори були укладені до звернення слідчого до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти позивача та ПП «Динамічний інвестиційний проект» мало реальну можливість у період дії арешту вжити заходів по виконанні договірних зобов'язань (укласти додаткові угоди, отримати кредит тощо).

30 жовтня 2017 року представник відповідача 3 подав до суду клопотання про залучення до участі у справі відповідача Державну казначейську службу України. Згідно з позовом ПП «Динамічний інвестиційний проект» просить суд стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на користь ПП «Динамічний інвестиційний проект» 342 000 гри. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

ОСОБА_3 до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з частиною першої статті 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі в справі іншого відповідача.

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин, представник відповідача 3 вважає, що існують правові підстави для залучення у якості іншого відповідача - Державну казначейську службу України.

Оцінивши доводи представника відповідача 3, викладені ним у клопотанні про залучення до участі у справі відповідача Державну казначейську службу України, суд вважає їх не достатніми для його задоволення, оскільки заявником не наведено яким чином рішення у даній справі вплине не права та обовязки Державної казначейської служби України.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача 2 і 3 за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 у судових засіданнях проти позову заперечила повністю з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні 07 листопада 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача та відповідача 1, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

31.05.2017 в межах кримінального провадження до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про арешт майна Приватного підприємства "Динамічний інвестиційний проект".

Слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого задоволене частково, ухвалою від 01.06.2017 у справі № 202/3657/17:

· накладений арешт на всі кошти, які обліковуються (знаходяться) на всіх рахунках, в тому числі: 3393, 3393, 3393, які відкриті в АТ Ощадбанк та належать Приватному підприємству "Динамічний інвестиційний проект";

· зупинені видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках в банківській установі АТ Ощадбанк;

· зупинені видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки клієнта Приватного підприємства "Динамічний інвестиційний проект" та вже знаходяться на рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів тощо.

08.06.2017 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про арешт майна Приватного підприємства "Динамічний інвестиційний проект".

Слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого задоволене повністю, ухвалою від 09.06.2017 у справі № 202/3871/17:

· накладений арешт на кошти, які обліковуються (знаходяться) на всіх рахунках, в тому числі: 2210, 7421, які відкриті в ПАТ КБ Приватбанк та належать Приватному підприємству "Динамічний інвестиційний проект";

· зупинені видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках в банківській установі ПАТ КБ Приватбанк, зупинені видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки клієнта Приватного підприємства "Динамічний інвестиційний проект" а вже знаходяться на рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів тощо.

22.06.2017 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України" на підставі Ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 та 09.06.2017 наклав арешт на рахунки Позивача, відкриті в Банку.

31.07.2017 постановою апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 скасовано.

Апеляційним судом Дніпропетровської області постановою від 31.07.2017 ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2017 скасовано.

02.08.2017 на адресу Банку надійшов лист Позивача з проханням зняти арешт з рахунків та додано ксерокопію Ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про скасування арешту з коштів.

04.09.2017 о 18 годині 15 хвилин до ПАТ "Державний ощадний банк України " в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ "Державний ощадбанк України" рекомендованим листом від Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017.

05.09.2017 арешт з рахунків Позивача, накладений Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017, був знятий Банком на підставі Ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017.

Між Приватним підприємством "Динамічний інвестиційний проект" та Приватним підприємством ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ укладений договір від 27.04.2017 про розроблення стадії П робочого проекту щодо обєкту Будівництво зернопереробного комплексу загальною вартістю 690000 грн.

Контрагент позивача у даній справі умови договору виконав та виготовив проектну документацію загальною вартістю 450000 грн.

Позивач у даній справі виконані роботи прийняв, проте оплатити їх не зміг через перебування усіх грошових коштів під арештом.

Позивач у справі стверджує, що в наслідок неправомірного накладення арешту на грошові кошти Приватному підприємству ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ завдано збитків на суму 342000 грн., які він просить стягнути з Державного бюджету України через відповідача 3.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач посилається на ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 року, як на доказ визнання неправомірними дій та бездіяльності слідчого та суду.

ОСОБА_3 до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 не вирішувалось питання щодо визнання дії та бездіяльності слідчого протиправною, а тільки частково скасовувалась заборона на розпорядження майном в рамках кримінального провадження.

Для оскарження рішення дій чи бездіяльності посадової особи слідчого мається виключний порядок передбачений главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

ОСОБА_3 до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_3 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.03.1992 №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на вищенаведене, господарський суд дійшов до висновку про те, що відсутні правові підстави вважати, що дії слідчого були визнані незаконними у встановленому законом порядку, а також відсутній причинний зв'язок між діями слідчого і шкодою.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

ОСОБА_3 до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, господарський суд установив відсутність усіх складових цивільного правопорушення, як то: протиправної поведінки відповідачів та його вини, що є обов'язковою умовою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Водночас не установлено господарським судом і причинно-наслідкового зв'язку між збитками і протиправною поведінкою, що унеможливлює висновок про обґрунтованість позову.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на протиправність дій відповідача 1, який незважаючи на отримані рішення щодо скасування арешту коштів позивача не приступив до їх виконання посилаючись на п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

ОСОБА_3 до п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 у редакції постанови Правління Національного банку України від 09.02.2017 №8 «банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган».

ОСОБА_3 до п.4 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі НБУ) встановлює для банків правила проведення банківських операцій, а ст. 40 цього ж Закону передбачено, що НБУ встановлює правила, форми і стандарти розрахунків банків та інших юридичних і фізичних осіб в економічному обігу України.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» НБУ видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

З метою уникнення ситуацій надсилання до банків документів про зняття арешту органами (особами), які не мають повноважень на такі дії, підроблення або заміни зазначених документів, які є обовязковими для банків, безпідставної відмови банків приймати до виконання такі документи, постановою Правління НБУ від 09.02.2017р. №8 главу 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті доповнено зазначеною вище нормою щодо способу надсилання до банку документів про зняття арешту з рахунків.

Таким чином, встановивши порядок отримання документів щодо зняття арештів з рахунків в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, НБУ діяв в межах своєї компетенції, визначеної законами України. Вимоги пункту 10.11 глави 10 цієї Інструкції не суперечать законам України.

ОСОБА_3, виконуючи вимоги п.10.11 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що є обовязковими для виконання як для банків, так і для органів державної влади, підприємств, організацій та установ (ст. 56 Закону України «Про Національний банк України»), діяв законно, а тому ніяким чином не міг порушити права Позивача як клієнта Банку.

ОСОБА_3 до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

06 листопада 2017 року відповідач 1 подав додаткові пояснення в яких вказав на те, що арешт з рахунків Позивача знятий, як зазначено вище, ще 05.09.2017, на даний час взагалі не існує обставин, які стали підставою для предявлення позовних вимог до Банку. Отже, позовні вимоги в цій частині також є безпідставними і такими, що до задоволення не підлягають.

ОСОБА_3 до ст. 49 ГПК України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача і відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 16 листопада 2017 року

Суддя О.В. Чевгуз