УХВАЛА

про задоволення скарги

13.11.2017Справа № 5011-65/8709-2012

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши

скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

на дії та рішення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання незаконним та скасування повідомлення, зобов'язання вчинити певні дії

у справі за позовною заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району

до Публічного акціонерного товариства "Фірма Прокат"

про стягнення 39 498,71 грн.

за участю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

представники:

від скаржника (стягувача): не з'явився

від боржника: не з'явився

від ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року до господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі - КП УЖГ Дніпровського району м. Києва, стягувач) зі скаргою на дії та рішення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Шевченківський РВ ДВС міста Києва, орган ДВС) про визнання дій незаконними та скасування повідомлення органу ДВС від 06.09.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, зобов'язання відділу ДВС прийняти виконавчий документ до примусового виконання.

Скарга мотивована тим, що Шевченківським РВ ДВС міста Києва неправомірно повторно повернуто стягувачу (скаржнику) наказ господарського суду міста Києва від 24.09.2012 р. № 5011-65/8709-2012 про стягнення судового збору без прийняття до виконання з тих підстав, що стягувач не надав доказів сплати авансового внеску відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (у новій редакції). У той же час, застосування вказаної статті у новій редакції, яка передбачає сплату стягувачем авансового внеску, є безпідставним, про що було вказано господарським судом м. Києва в ухвалі від 20.07.2017 р. за результатами розгляду попередньої скарги заявника у даній справі, обґрунтованої аналогічними обставинами. Проте, орган Державної виконавчої служби, незважаючи на вищевказану ухвалу суду, якою було визнано незаконними дії державного виконавця щодо повернення наказу у зв'язку з несплатою авансового внеску та якою його було зобов'язано прийняти до примусового виконання зазначений судовий наказ, 06.09.2017 р. знову повернув виконавчий документ стягувачу з тих же підстав.

У скарзі стягувач просить визнати незаконними дії та рішення Шевченківського РВ ДВС міста Київ із повернення виконавчого документа, яке було оформлене повідомленням від 06.09.2017 р., та скасувати це рішення, а також просить зобов'язати Шевченківський РВ ДВС міста Києва прийняти до примусового виконання наказ господарського суду міста Києва від 24.09.2012 р. № 5011-65/8709-2012 про стягнення судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2017 р. зазначену скаргу було прийнято до провадження, розгляд призначено на 19.10.2017 р., залучено до розгляду Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та зобов'язано його надати суду пояснення стосовно невиконання ухвали господарського суду м. Києва від 20.07.2017 р. у даній справі.

У судове засідання представники сторін виконавчого провадження не з'явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, У минулому судовому засіданні представник скаржника (стягувача) обґрунтував подану скаргу, свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не прибув, вимоги суду, викладені в ухвалах від 25.09.2017 р. та від 19.10.2017 р. про надання пояснень щодо невиконання ухвали господарського суду м. Києва від 20.07.2017 р. повторно не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка в судове засідання боржника, стягувача, представника органу Державної виконавчої служби, належним чином повідомлених про слухання справи, не є перешкодою для розгляду скарги. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності зазначених осіб за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.09.2012 р., яке набрало законної сили, позов КП УЖГ Дніпровського району м. Києва про стягнення 39 498,71 грн. було задоволено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Фірма Прокат" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 609,50 грн.

На виконання зазначеного рішення 24.09.2012 р. господарським судом міста Києва був виданий судовий наказ, зокрема про стягнення судового збору.

У подальшому, як свідчать матеріали справи, наказ неодноразово пред'являвся стягувачем до Шевченківського РВ ДВС міста Києва для виконання, однак, постановами державного виконавця від 09.10.2013 р., 09.12.2014 р. та 13.09.2016 р. наказ був повернутий КП УЖГ Дніпровського району м. Києва на підставі п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що розшукати боржника та належне йому майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим.

Як свідчать матеріали справи, 15.03.2017 р. заявник знову направив до органу ДВС судовий наказ, але 20.03.2017 р. Шевченківським РВ ДВС міста Києва було прийнято рішення про повернення виконавчого документа з тих підстав, що стягувачем не було надано підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 р., яка набула чинності 05.10.2016 р.).

Указані дії та рішення органу ДВС за зверненням КП УЖГ Дніпровського району м. Києва були визнані незаконними ухвалою господарського суду м. Києва від 20.07.2017 р. у даній справі, а Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зобов'язано прийняти до примусового виконання наказ господарського суду міста Києва від 24.02.2012 р. № 5011-65/8709-2012. При цьому у вказаній ухвалі судом був зроблений висновок про те, що оскільки виконавчі дії були здійснені до набрання чинності нової редакції Закону України "Про виконавче провадження", то і завершення таких виконавчих дій повинно бути здійснено у порядку, що діяв до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження", а тому повернення стягувачу виконавчого документу у зв'язку з несплатою авансового внеску - є протиправним. Зазначену ухвалу судом було направлено органу ДВС для виконання та у подальшому вона набрала законної сили.

Як встановлено судом, у подальшому - 30.08.2017 р. скаржник, посилаючись на вищезазначену ухвалу суду знов направив виконавчий документ до Шевченківського РВ ДВС міста Київ для пред'явлення судового наказу до виконання.

Проте, 06.09.2017 р. орган ДВС в особі старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Салеомон А.А. знову прийняв рішення (у формі повідомлення), яким КП УЖГ Дніпровського району м. Києва було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання з посиланням на ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження України" (в редакції від 02.06.2016 р., яка набула чинності 05.10.2016 р.). Указане рішення було отримане стягувачем 18.09.2017 р.

Отже, судом встановлено, що ухвала господарського суду м. Києва від 20.07.2017 р. про зобов'язання прийняти до примусового виконання наказ господарського суду міста Києва від 24.02.2012 р. № 5011-65/8709-2012 про стягнення судового збору на користь заявника була залишена органом ДВС без виконання та судовий наказ повернуто стягувачу знову у зв'язку з несплатою авансового платежу. Зазначені дії та рішення Шевченківського РВ ДВС міста Києва є незаконними, протиправними та такими, що порушують права скаржника з урахуванням наступного.

Закон України "Про виконавче провадження" є нормативним актом (актом цивільного законодавства), яким визначено сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на виконання рішень судів.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 р., яка набула чинності 05.10.2016 р.), що діяла на час спірних правовідносин, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Згідно з пунктом 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (в новій редакції від 2 червня 2016 року, яка набрала чинності 05.10.2016 р.) рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень вказаної редакції Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, судом встановлено, що виконавче провадження за наказом господарського суду міста Києва по даній справі було відкрите до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження" (тобто до 05.10.2016 р.).

При цьому було встановлено, що виконавчі дії з виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.09.2012 р. Шевченківським РВ ДВС міста Києва були розпочаті до прийняття нової редакції Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. Зокрема, з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.09.2016 р. у виконавчому провадженні ВП № 51266663 державним виконавцем Шереметом О.В. вбачається, що ним вчинялись заходи з виконання судового рішення по справі (виконавчі дії) - накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, направлено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до Міністерства внутрішніх справ України про наявність рухомого майна у боржника, запити до банківських установ про наявність грошових коштів на рахунках, тощо. Про ці ж обставини зазначалось судом і в ухвалі від 20.07.2017 р.

Отже, оскільки виконавчі дії здійснювались державним виконавцем до набрання чинності нової редакції Закону України "Про виконавче провадження", а тому завершення виконавчих дій у провадженні згідно з Перехідними положеннями до вказаного Закону повинно бути здійснено так само у порядку, що діяв до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження".

Одночасно необхідно зазначити, що повернення виконавчого документу стягувачу (що мало місце неодноразово у даному випадку) не є завершенням (закінченням) виконавчого провадження, оскільки у ст. 49 вказаного Закону (у редакції, що діяла на час повернення від 20.03.2017 р.) відсутня така підстава для закінчення виконавчого провадження як повернення виконавчого документу, відповідно, не настають і наслідки завершення виконавчого провадження, передбачені ст. 50 Закону (як-то: знаття арешту, накладеного на майно боржника, скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення). Навпаки, відповідно до ст. 23 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, поновлюється строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і такий строк встановлюється після переривання - з дня його повернення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини у справі, суд вважає, що дії органу Державної виконавчої служби з повернення судового наказу на підставі нової редакції ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження України" (від 02.06.2016 р.) є незаконними, а тому рішення (у формі повідомлення) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.09.2017 р. підлягає скасуванню.

Розглядаючи вимоги скаржника про зобов'язання Шевченківського РВ ДВС міста Києва прийняти до примусового виконання наказ господарського суду міста Києва від 24.09.2012 р. № 5011-65/8709-2012 про стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у вказаній вище редакції) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Указане кореспондується із положеннями ст. 51 Закону, відповідно до якої, у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи, що рішення господарського суду міста Києва від 06.09.2012 р. по справі № 5011-65/8709-2012, яке набрало законної сили, підлягає виконанню в примусовому порядку, а також зважаючи на те, що повернення виконавчого документу визнано судом незаконним, а повідомлення про таке повернення - скасоване, вимога скаржника щодо зобов'язання Шевченківського РВ ДВС міста Києва прийняти вказаний наказ до примусового виконання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 115 ГПК України. ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про визнання незаконним та скасування повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з повернення 06.09.2017 р. наказу господарського суду міста Києва від 24.09.2012 р. про стягнення судового збору стягувачу.

Скасувати повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 06.09.2017 р.

Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до примусового виконання наказ господарського суду міста Києва від 24.02.2012 р. № 5011-65/8709-2012 про стягнення судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Головіна К.І.