ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017р. Справа № 917/1759/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (вул. Козака, буд. 2-А, м.Полтава, 36020)

до Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" (вул. Харчовиків, буд. 6, м.Полтава, 36000)

про стягнення 31565,17 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники сторін 16.11.2017р. в 9 год. 10хв.:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Представники сторін після перерви 16.11.2017р. в 13год. 30хв.:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 31565,17 грн. у тому числі 27691,79 грн. основного боргу за природний газ, згідно договору на постачання природного газу побутовим споживачам відомчого житлового фонду та житлово-будівельного кооперативу № 2-З/Б від 01.01.2017р., 1947,44 грн. - пені, 388,77 грн. 3% річних, 1537,17 грн. - інфляційних.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 25.10.2017р. (а.с31-32).

В судовому засіданні 16.11.2017р. оголошувалась перерва до 13 год. 30хв. згідно ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 16.11.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (позивачем) та Колективним підприємством "Полтавський м'ясокомбінат" (відповідачем) укладено договір на постачання природного газу побутовим споживачам відомчого житлового фонду та житлово - будівельного кооперативу № 2-З/Б від 01.01.2017р. (а.с.16-25).

Згідно п.1.1. Договору позивач (як постачальник) постачає природний газ відповдіачу (споживачеві) на внутрішньобудинкове газове обладнання населенню за адресою: м. Полтава, вул. Павленківська, 18, в обсягах і порядку, передбачених договором, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

За п. 3.2 Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до умов Договору позивач за період січень 2017р. - липень 2017р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 27692,33 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами приймання-передачі природного газу у січні 2017 року в об'ємі 0,676 тис. куб. м. на суму 4650,21 грн., в лютому 2017 року в об'ємі 0,631 тис. куб. м. на суму 4340,65 грн., в березні 2017 року в об'ємі 0,683 тис. куб. м. на суму 4698,35 грн., в квітні 2017 року в об'ємі 0,591 тис. куб. м. на суму 4065,49 грн., в травні 2017 року в об'ємів 0,507 тис. куб. м. на суму 3487,66 грн., в червні 2017 року в об'ємі 0,455 тис. куб. м. на суму 3165,84, в липні 2017 року в об'ємі 0,472 тис. куб. м. на суму 3284,13 грн. (а.с.26-30).

Відповідно до п. 3.8 Договору споживач зобов'язується виконати 100% оплату за спожитий природний газ до 10 числа, наступного за звітним місяця.

Відповідач за отриманий газ розрахувався частково, заборгованість становить 27691,79 грн.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 ГК України.

Заявою від 16.11.2017р. позивач підтвердив, що заборгованість відповідачем не сплачено.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 27691,79 грн. основного боргу підтверджені матеріалами справи, підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі прострочення виконання споживачем своїх зобов'язань в частині оплати за спожитий природний газ, у порядку визначеному цим договором, споживач зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем на підставі вказаних положень нараховано 1947,44грн. пені (за період 11.02.2017 - 10.08.2017 поетапно), 388,77 грн. - 3 % річних (за період 11.02.2017-20.10.2017 поетапно), 1537,17 грн. - інфляційних за період лютий 2017р. - вересень 2017р. (а.с.3-4).

Правильність розрахуну пені, 3 % річних позивача перевірена судом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 1947,44 грн. пені та 388,77 грн. - 3 % річних є правомірними.

При нарахуванні інфляційних позивач не вірно визначив період та початок нарахування інфляційних.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що за п.3.8 Договору оплата повинна бути проведена до 10 числа наступного за звітнім місяця, а тому інфляційні за зобов"язаннями січня 2017р. за пероід лютий 2017р. не нараховуються, оскільки в цей період борг існував менше місяця.

Після проведення перерахунку судом встановлено, що сума інфляційного збільшення за березень 2017р. - вересень 2017р. становить 1220,67 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Судові витрати по справі згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" (вул. Харчовиків, буд. 6, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 00424214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (вул. Козака, буд. 2-А, м.Полтава, 36020; ідентифікаційний код 39813404) 27691грн. 79 коп. основного боргу, 1947грн. 43 коп. пені, 1220грн. 67 коп. інфляційних, 388грн. 77 коп. річних, 1600грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 21.11.2017р.

Суддя Т. М. Безрук