Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" листопада 2017 р. Справа № 906/832/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.10.2016р.,

ОСОБА_2, довіреність від 05.01.2017р.,

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 15.11.2017р.;

прокурор: Вихристюк О.Л. - прокурор відділу прокуратури Житомирської області, службове посвідчення №043741 від 14.07.2016р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства будівельно-монтажна фірма" Майстер"

до Вересівської сільської ради Житомирського району

про стягнення 835051,36 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 764441,16 грн. отриманих доходів, 13577,20 грн. 3% річних та 57033,00 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням господарського суду Житомирської області від 22.02.2017 у справі №906/1286/15 з Вересівської сільської ради на користь Приватного підприємства будівельно-монтажна фірма "Майстер" стягнуто 219667,00 грн. вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазину, адреса: Житомирська область , Житомирський район, с. Вереси, вулиця Княгині Ольги, будинок 26 , загальна площа 202 кв.м , реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20. Зазначене рішення набрало законної сили 26.06.2017.

Також позивач зазначив, що має право на відшкодування одержаних відповідачем доходів внаслідок подорожчання вартості будівельних робіт, і як наслідок - подорожчання безпідставно набутого майна.

Крім цього, позивач звертав увагу на те, що з часу звернення до суду з позовом про стягнення 273158,00 грн. (справа №906/1286/15), тобто з 25.08.2015 має право на нарахування інфляційних та 3% річних, оскільки у відповідача виникло перед ПП БМФ "Майстер" грошове зобов'язання.

17.10.2017 позивач подав клопотання (вх. №02-44/1007/17 про призначення будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

- встановити вартість будівельно-монтажних робіт проведених ПП БМФ «Майстер» в 1998-1999 роках по будівництву магазину за адресою с. Вереси Житомирського району, вул. Княгині Ольги,26 станом на день проведення експертизи?

- встановити вартість здорожчання будівельно-монтажних робіт проведених ПП БМФ «Майстер» в 1998-1999 роках по будівництву магазину за адресою с. Вереси Житомирського району, вул. Княгині Ольги, 26 на день проведення експертизи, якщо на 12.07.2007 року вартість будівельно-монтажних робіт становила 219667,00 грн.?

За заявою заступника прокурора Житомирської області за №05/2-1096-17 від 01.11.2017р. в справу вступив прокурор на стороні Вересівської сільської ради Житомирського району.

15.11.2017 представник позивача подав суду заяву, згідно якої просив на вирішення експертизи, крім заявлених питань, поставити ще одне: Яка була вартість будівельно-монтажних робіт, проведених ПП БМФ "Майстер" в 1998-1999 роках по будівництву магазину в с. Вереси, вул. Княгині Ольги, 26 станом на 22.02.2017?

Також 15.11.2017 через загальний відділ суду надійшло клопотання відповідача за вих.№312 від 15.11.2017р. про долучення до матеріалів справи копії ухвали Господарського суду Житомирської області від 09.10.2017р. по справі №906/1286/15.

Представники позивача позов підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 просив призначити по справі будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.

Представник позивача ОСОБА_2 у вирішенні питання про призначення судової експертизи поклався на розсуд суду.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Прокурор проти позову заперечив в повному обсязі, з підстав викладених у письмових запереченнях. Крім того, прокурор заперечив проти призначення судової експертизи.

Щодо клопотання про призначення судової експертизи, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Разом з тим, вартість будівельно-монтажних робіт, проведених ПП БМФ "Майстер" в 1998-1999 роках по будівництву магазину в с. Вереси, вул. Княгині Ольги, 26 визначена рішенням господарського суду Житомирської області від 22.02.2017 у справі №906/1286/15, що набрало законної сили.

За таких обставин, суд вважає клопотання про призначення судової експертизи необґрунтованим та відмовляє в задоволенні такого клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач, 26.10.2015 за відповідачем зареєстровано право комунальної власності на будівлю магазину по вул. Княгині Ольги, буд. 26, загальною площею 202 кв.м. в с. Вереси, Житомирського району, Житомирської області, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 20.

Участь у будівництві вище зазначеного магазину, шляхом його поліпшення (реконструкції) власними матеріалами та за власний кошт у 1998-1999 роках прийняв позивач. Однак, магазин безкоштовно передано у власність відповідача, без відшкодування вартості понесених позивачем витрат. На думку позивач, відповідач є збагатілою особою, так як безпідставно набув у власність належне позивачу майно (понесені позивачем витрати на будівництво).

На доведення позовних вимог, позивач звертав увагу на те, що між сторонами у справі існують зобов'язання, що встановлено рішенням господарського суду Житомирської області від 22.02.2017по справі № 906/1286/15, залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017.

Разом з тим, позивач наполягає, що факти встановлені у вище зазначеному рішення та постанові є преюдиційними та не потребують повторного доказування, а саме те, що:

- «магазин» в статусі об'єкта незавершеного будівництва перейшов комунальну власність 28 грудня 2004 року без визначення його вартості;

- власником магазину з 26.10.2015 є відповідач;

- будівництво (реконструкція) магазину за адресою Житомирська область, Житомирський район, с. Вереси, вул. Княгині Ольги, 26, загальною площа 202 кв.м. у 1998-1999 роках велось позивачем;

- вартість виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазин; станом на 12.07.2007 становить 219 667,00 грн., роботи прийняті відповідачем безоплатно;

- право позивача вимагати повернення безпідставного збагачення боржника та обов'язок останнього повернути безпідставно набуте кондиційними зобов'язаннями виникло після 12.01.2015 року;

- повернути позивачу безпідставно набуте майно в натурі не можливо, а тому з Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь Приватного підприємства будівельно-монтажної фірми «Майстер» стягнуто лише 219667,00 грн., вартості виконаних будівельних монтажних робіт у будівлі магазину, за ціною станом на 12.07.2007 року.

Таким чином, позивач вважає, що має право на відшкодування одержаних відповідачем доходів внаслідок подорожчання вартості будівельних робіт і як наслідок подорожчання безпідставно набутого майна.

Так згідно інформації Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, щодо індексів зміни вартості будівельних робіт, наведених у таблиці 1, за період 01.01.2007 року, індекс становить 4,48.

Тому вартість безпідставно набутого майна становить 984108,16 грн. (219667x4,48=984108,16). А отже дохід становить 764441,16 грн. (984108,16-219667=764441,16).

Також, позивач вважає обґрунтованим нарахування 3% річних та інфляційних в сумі 13577,20 грн. та 57033,00 грн. відповідно, оскільки заборгованість згідно рішення суду у справі №906/1286/15 не сплачено досі.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Як зазначалося раніше, рішенням господарського суду Житомирської області від 22.02.2017 у справі №906/1286/15 з Вересівської сільської ради на користь Приватного підприємства будівельно-монтажна фірма "Майстер" стягнуто 219667,00 грн. вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазину, адреса: Житомирська область , Житомирський район, с. Вереси, вулиця Княгині Ольги, будинок 26 , загальна площа 202 кв.м , реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20.

При прийнятті указаного рішення, суд зазначив, що згідно норм статті 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Так, в даному випадку при умові неможливості повернути безпідставно набуте майно в натурі потерпілому відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи про повернення майна. Судом при постановленні судового рішення визначено вартість виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазину.

Позивач визначив суду до стягнення 764441,16 грн. вартості безпідставно набутого майна з урахуванням індексів зміни вартості будівельних робіт, згідно інформації Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

Зазначена вимога є безпідставною, оскільки вартість виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазину за адресою: Житомирський район, с. Вереси, вулиця Княгині Ольги, 26 вже визначена та стягнута судовим рішення у справі № 906/1286/15.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача і на індекси зміни вартості будівельних робіт, оскільки зазначені індекси мають довідковий характер і можуть застосовуватися під час прогнозування обсягів капітальних інвестицій, під час перерахування їх у зіставлений рівень цін, для приведення вартісних показників об'єктів-аналогів у поточний рівень цін під час визначення кошторисної вартості будівництва на перших стадіях проектування (лист Мінрегіону від 26.04.2017 за №7/15-4511 «Про індекси зміни вартості станом на 01.04.2017 року»).

Вимоги про стягнення 13577,20 грн. 3% річних та 57033,00 грн. інфляційних, нарахованих за період з 25.08.2015 (дата винесення ухвали про порушення провадження у справі №906/1286/15) по 15.09.2017, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних за період з 25.08.2015 до 22.02.2017 (прийняття рішення у справі №906/1286/15) суд вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 625 ЦК України застосовується до правовідносин сторін у разі, якщо боржник порушив грошове зобов'язання. Однак, в даному випадку, у відповідача не виникло грошового зобов'язання. Тим більше, що Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 надано роз'яснення (п. 5.2), згідно якого обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках, поміж інших, повернення безпідставно набутого майна (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 25.08.2015 до 22.02.2017 (прийняття рішення у справі №906/1286/15), в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, відсутні.

Стосовно періоду нарахування інфляційних та 3% річних після 22.02.2017 (після прийняття рішення у справі №906/1286/15) суд враховує наступне.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2017 у справі №906/1286/15 відстрочено примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 22.02.2017 про стягнення з Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь Приватного підприємства Будівельно-монтажна фірма "Майстер" 219667,00 грн. вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у будівлі магазину за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Вереси, вул. Княгині Ольги, буд. 26, загальна площа 202 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20, 35666,80 грн. витрат на судову експертизу, 4393,34 грн. судового збору, на підставі виданого наказу № 906/1286/15 від 18.04.2017 - до 31 грудня 2017 року включно.

Таким чином, строк сплати заборгованості не настав, факт прострочення оплати заборгованості відсутній. Зазначені обставини виключають можливість нарахування 3% річних та інфляційних.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позивач не подав суду достатніх доказів в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.11.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу (рек.)

3 - прокурору.