ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. Справа № 909/738/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Калашник В.О.

секретар судового засідання Ломей Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В.,

вул. Щорса, 36-Б,м. Київ,01133

адреса для листування: вул. Дружби народів, 38, м. Київ, 01014

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №НКЛ-2006947 від 29.07.11 в сумі 798444,32 грн.

за участю:

Від позивача: Лисенко В.В. - представник, (довіреність від 22.09.17 )

Від відповідача: ОСОБА_4-представник, (довіреність НМІ 607195 від 12.10.17)

Встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №НКЛ-2006947 від 29.07.11 в сумі 798444,32 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29 липня 2011 року, між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір кредитної лінії №НКЛ-2006947.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 240 000,00грн, який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 24,99 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 28 липня 2014 року включно.

Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п. п. 5.11.- 5.12. цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30 % (Тридцять процентів) річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30 % (Тридцять процентів) річних діє до дня (включно) виконання умов п. п. 5.11.-5.12. цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

На виконання договірних зобов"язань, Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі на умовах та у строки визначені Кредитним договором, що підтверджується виписками по рахункам Позичальника.

Пунктом 5.2. встановлено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати свої зобов'язання за цим Договором, а також за договорами передбаченими п. 1.4. цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, Позичальник повинен протягом строку використання Кредиту сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії, в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунки відкриті в Банку.

В зв"язку з неналежним виконанням своїх зобов"язань за кредитним договором рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2012 у справі №5010/1097/2012-15/52 стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - 210856 (двісті десять тисяч вісімсот п"ятдесят шість) грн. 21 коп. заборгованості згідно договору кредитної лінії № НКЛ-2006947 від 29.07.2011 року, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 32327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) грн. 95 коп. заборгованості за відсотками, 1155 (тисячу сто п"ятдесят п"ять) грн. 66 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4936 (чотири тисячі дев"ятсот тридцять шість) грн. 41 коп. судового збору.

Оскільки , відповідач й надалі не проводив своєчасну сплату процентів за користування кредитом , вказані обставини призвели до утворення заборгованості по простроченим процентам за кредитним договором за період з 11.08.2012 по 24.07.2017 в сумі 387 322,11грн.

Відповідно до п. 9.2. Кредитного договору, за ненадання Позичальником Кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим договором (в тому числі документів за вимогою Кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів), а також за неповідомлення Позичальником Кредитора про факти, зазначені в п. п. 5.1.-5.12. цього договору. Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3,0 (Три) проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.

На підставі наведеної договірної умови, позивачем нарахований штраф в сумі 7200,00грн.

Пунктом 9.1. Кредитного договору передбачено, що за прострочення строків сплати процентів, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3,0 (Три) проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. п. 1.1., 1.3, 2.3., 2.5., 3.3., 3.8. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

На підставі наведеної договірної умови, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне повернення процентів за період з 11.08.2012 по 24.07.2017 в сумі 402 819,42 грн.

В зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, у відповідності до ст.625 ЦК України, відповідачу нараховано три проценти річних за прострочення сплати процентів в сумі 1102,79 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором кредиту за період з 11.08.2012 по 24.07.2017 становить 798 444,32 грн , з яких:

- сума заборгованості за простроченими процентами - 387 322,11грн.;

- сума пені за несвоєчасне повернення процентів - 402 819,42 грн.;

- сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів - 1 102,79 грн.;

- штраф - 7 200,00 грн , що і є ціною позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та письмових пояснень, просить суд позов задоволити .

Відповідач позовні вимоги визнав частково, свої заперечення виклав у відзиві на позов від 30.10.2017. Зокрема, просить застосування до позовних вимог про стягнення процентів наслідки спливу строків позовної давності та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення процентів у розмірі 99466,97грн. Також, представник відповідача просить суд здійснити перерахунок пені , оскільки він значно перевищує подвійну облікову ставку НБУ та суперечить вимогам чинного законодавства.

Заслухавши в судовому засіданні доводи представників сторін в обгрунтування позовних вимог та їх заперечень , дослідивши обставини у справі і подані сторонами докази в порядку ст. 43 ГПК України , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із слідуючих підстав:

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, 29 липня 2011 року, укладено Договір кредитної лінії №НКЛ-2006947.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 240 000,00грн, який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 24,99 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до « 28» липня 2014 року включно.

Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п. п. 5.11.- 5.12. цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30 % (Тридцять процентів) річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30 % (Тридцять процентів) річних діє до дня (включно) виконання умов п. п. 5.11.-5.12. цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Відповідно до статті 15 та 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого порушеного права або інтересу.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Статтею 526 ЦК України визначено , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В зв"язку з неналежним виконанням своїх зобов"язань за кредитним договором рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2012 у справі №5010/1097/2012-15/52 стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - 210856 (двісті десять тисяч вісімсот п"ятдесят шість) грн. 21 коп. заборгованості згідно договору кредитної лінії № НКЛ-2006947 від 29.07.2011 року, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 32327 (тридцять дві тисячі триста двадцять сім) грн. 95 коп. заборгованості за відсотками, 1155 (тисячу сто п"ятдесят п"ять) грн. 66 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4936 (чотири тисячі дев"ятсот тридцять шість) грн. 41 коп. судового збору.

Оскільки , відповідач й надалі не проводив своєчасну сплату процентів за користування кредитом , утворилась заборгованість по простроченим процентам за кредитним договором за період з 11.08.2012 по 24.07.2017 в сумі 387 322,11грн.

Позовною давністю, в розумінні ст. 256 ЦК України, є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При вирішенні питання про пропуск позовної давності слід виходити з того, що за приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Вирішуючи питання пропуску позовної давності , слід враховувати таке.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасниць Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Для правильного застосування положень про позовну давність судам слід встановлювати початок перебігу строку позовної давності, наявність чи відсутність поважних причин його пропуску (див. постанову ВСУ від 11.05.2016 у справі № 910/3723/14).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що в стягненні відсотків за період з 11.08.2012 по 01.06.2014 в сумі 99466,97грн. слід відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, а тому до задоволення підлягає заборгованість по простроченим процентам в сумі 287855,14грн.

Відповідно до п. 9.2. Кредитного договору, за ненадання Позичальником Кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим договором (в тому числі документів за вимогою Кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів), а також за неповідомлення Позичальником Кредитора про факти, зазначені в п. п. 5.1.-5.12. цього договору. Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3,0 (Три) проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.

На підставі наведеної договірної умови, позивачем правомірно нарахований відповідачу штраф в сумі 7200,00грн.

Пунктом 9.1. Кредитного договору передбачено, що за прострочення строків сплати процентів, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3,0 (Три) проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. п. 1.1., 1.3, 2.3., 2.5., 3.3., 3.8. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

На підставі наведеної договірної умови, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне повернення процентів за період з 11.08.2012 по 24.07.2017 в сумі 402819,42грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання є пенею. Відповідні положення містяться в ст. 230-232 ГК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 вище згаданого Закону, вказує на те, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, як максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, яка встановлюється для національної валюти - гривні, пеню слід обчислювати та стягувати у гривні.

Наведена правова позиція міститься в постанові ВСУ від 01.04.2015 (справа №3-29гс15), яка згідно з ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою до застосування.

Судом здійснено перерахунок пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту і встановлено, що заявлена до стягнення пеня є завищеною, перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та встановлено, що пеня по прострочених відсотках становить 13390,41грн.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної договірної умови та норми закону , позивачем правомірно нараховано відповідачу три проценти річних за прострочення сплати процентів в сумі 1102,79 грн.

Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №НКЛ-2006947 від 29.07.11 становить 309548,34 грн, є обгрунтованою та підлягає задоволенню .

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В разі часткового задоволення позову, відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача , стягнувши їх на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного , відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 256, 257, 258 ,259, 509, 526, 1049, 1054 ЦК України , керуючись ст. 33, 43, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №НКЛ-2006947 від 29.07.11 в сумі 798444,32 грн.

Стягнути з відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ, код НОМЕР_1) на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" ( вул. Щорса, 36-Б,м. Київ, адреса для листування: вул. Дружби народів, 38, м. Київ, код 34047020) заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №НКЛ-2006947 від 29.07.11 в сумі 309548,34 грн, з яких: 287855,14 грн - сума заборгованості за простроченими процентами; 13390,41 грн - пеня за несвоєчасне повернення процентів; 1 102,79 грн - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів; 7 200,00 грн - штраф , а також 4643,23грн.- судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та направити позивачу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.11.17

Суддя Калашник В.О.