ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017р. Справа № 917/1637/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39601

до Кременчуцької вечірньої (змінної) школи № 3 Кременчуцької міської ради Полтавської області, вул. Маяковського 3, м. Кременчук, Полтавська обл., 39620

про стягнення 16847,53 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 10-74/1916 від 15.02.2017р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", м. Кременчук звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцької вечірньої (змінної) школи № 3, про стягнення 16 847,53 грн., з яких 00 грн. 46 коп. пеня, 15 402грн. 41 коп. інфляційні, 1 444грн. 66 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749 від 01.01.2010р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.10.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 25.10.2017р.

20.10.2017р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (вх. № 12818), відповідно до якого останній проти задоволення позову заперечує. Зокрема в своєму відзиві посилається на те, що Кременчуцька вечірня (змінна) школа №3 є неприбутковою, бюджетною установою, джерелами фінансування якої є кошти міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано суду доказів, що підтверджують розмір збитків, завданих йому неналежним виконання відповідачем зобов'язань, та наявность обставин, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем.

Ухвалою від 25.10.2017р. суд у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю витребування нових доказів, відклав розгляд справи на 13.11.2017р.

03.11.2017р. від відповідача надійшло клопотання (вхід. № 13480) відповідно до якого, останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу без участі уповноваженого представника останнього.

В судовому засіданні 13.11.2017р. представник позивача наполягає на задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

В судовому засіданні 13.11.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010р. між ПАТ "Полтаваобленерго", в особі Кременчуцької філії (Теплопостачальна організація за договором) та Кременчуцькою вечірньою (змінною) школою № 3 Кременчуцької міської ради Полтавської області (споживач за договором) був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, теплопостачальна організація зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених договором і додатками до нього.

Пунктом 1.2 договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України "Про теплопостачання" та діючого законодавства України.

Згідно ст. 16. Закону України "Про теплопостачання" - встановлення тарифів на теплову енергію суб'єктам природних монополій у сфері теплопостачання відноситься до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Додатком № 2 до договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання договору, а п. 3 додатку № 3 до договору встановлено тариф на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" (далі - Правила) затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р., п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору.

На підставі п. 23 Правил, розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку, згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 2 Додатку № 4 до договору передбачено, що споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає показники до 25 числа календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює "Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку" та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та "ОСОБА_1 про обсяги спожитої Споживачем теплової енергії".

Згідно п. 1 Додатку № 4 до договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов'язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, у визначені договором строки.

Викладене позивач підтверджує виставленими відповідачу рахунками на оплату отриманих послуг, реєстрами отримання рахунків та платіжними дорученнями з оплати відповідачем вартості спожитої теплової енергії .

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 00 грн. 46 коп. пені, 15 402грн. 41 коп. інфляційних, 1 444грн. 66 коп. 3% річних (детальний розрахунок в матеріалах справи).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Матеріали справи підтверджують та не спростовується відповідачем сплата за отриману теплову енергію в інші, ніж визначені Договором терміни.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно п. 4.2.2. договору за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем на підставі п. 4.2.2. договору та ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача:

- 00 грн. 46 коп. пені за прострочення зобов'язань за грудень 2016р. за період з 03.01.2017р. по 27.02.2017р.;

- 1 444 грн. 66 коп. 3% річних за прострочення зобов'язань за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року та грудень 2016 року., за загальний період з 05.11.2014р. по 27.02.2017р.;

- 15 402 грн. 41 коп. втрат від інфляції за прострочення зобов'язань за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року та грудень 2016 року, за загальний період з 16.11.2014р. по 15.03.2017р.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, встановив його правильність.

Враховуючи викладене, позов в частині стягнення 00 грн. 46 коп. пені та 1 444 грн. 66 коп. 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та встановлено, що позивачем при нарахуванні інфляційних втрат допущено арифметичну помилку та не враховано п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", згідно якого, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зокрема, при нарахуванні інфляційних втрат на прострочені оплати за березень 2016р., грудень 2016р. позивачем нараховуються інфляційні починаючи з місяця, в якому мала бути здійснена оплата, тоді як нарахування можливо здійснювати лише з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

З врахуванням викладеного, стягненню підлягають інфляційні нарахування в сумі 14 401 грн. 70 коп.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню частково, в сумі 14 401 грн. 70 коп., в іншій частині позову відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременчуцької вечірньої (змінної) школи № 3 Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. Маяковського 3, м. Кременчук, Полтавська обл., 39620; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39601; ) 00 грн. 46 коп. пені, 14401 грн. 70 коп. інфляційних нарахувань, 1444 грн. 66 коп. 3% річних, 1504 грн. 96 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.11.2017року

Суддя О.С. Семчук