УХВАЛА

16.11.2017 р.Справа № 910/8587/16

За скаргою Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

на дії Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/8785/16

за позовом Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

до Державного підприємства "Інтелзахист"

про стягнення 281 987,19 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від стягувача: Соловей А.Б. за довіреністю № 71 від 14.12.2016 р.;

від боржника: не з'явився;

від ВДВС: Кизимчук Ю.В. за довіреністю №Дв/11 від 18.10.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва № 910/8587/16 від 04.07.2016 р. стягнуто з Державного підприємства "Інтелзахист" на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" 250 000 грн. заборгованості; 1 490 грн. втрат від інфляції; 1 212 грн. 33 коп. 3% річних і 3 790 грн. 53 коп. судового збору.

19.07.2016 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/8587/16 від 04.07.2016 р. видано відповідний наказ.

27.09.2017 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшла скарга на дії державного виконавця.

Ухвалою суду від 02.10.2017 р. розгляд скарги призначено на 18.10.2017 р.

18.10.2017 р. через відділ діловодства суду від Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли документи на виконання вимог ухвали суду .

18.10.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Зеленіної Н.І.

Ухвалою суду від 23.10.2017 р. розгляд скарги призначено на 30.10.2017 р.

Ухвалою від 30.10.2017 р. розгляд скарги відкладено на 16.11.2017 р.

У судовому засіданні 16.11.2017 р. представник скаржника підтримав вимоги скарги у повному обсязі.

Представник ВДВС проти задоволення скарги заперечила.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належними чином.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва № 910/8587/16 від 04.07.2016 р. стягнуто з Державного підприємства "Інтелзахист" на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" 250 000 грн. заборгованості; 1 490 грн. втрат від інфляції; 1 212 грн. 33 коп. 3% річних і 3 790 грн. 53 коп. судового збору.

19.07.2016 р. на виконання рішення видано відповідний наказ.

26.07.2016 р. Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" звернулась до Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва від 19ю07ю2017 р. №910/8587/16.

29.07.2016 р. Солом'янським районним відділом Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51790984.

05.08.2017 р. Відділом винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

26.08.2017 р. виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У подальшому, державний виконавець звертався із запитами щодо надання інформації про наявність рахунків боржника у банківських установах та коштів на таких рахунках.

Згідно відповідей банківських установ, у боржника наявний рахунок у Філії ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ "Ощадбанк"; проте кошти на вказаному рахунку відсутні.

Крім того, 19.06.2017 р. державний виконавець здійснив вихід за адресою боржника, за результатом якого встановив відсутність боржника і майна, на яке можливо звернути стягнення.

20.06.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись із даною постановою, ДО "УААСП" звернулась до господарського суду міста Києва зі скаргою на постанову виконавця від 20.06.2017 р. ВП №51790984.

При цьому, ДО "УААСП" у скарзі просить суд поновити строк для подання скарги, оскільки спірну постанову було отримано 21.09.2017 р.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується отримання спірної постанови скаржником 21.09.2017 р., а до суду скарга надійшла 27.09.2017 р., тобто, в межах десятиденного строку, встановленого ст. 1212 ГПК, такий строк не підлягає поновленню.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги, ДО "УААСП" зазначає, що постанова виконавця від 20.06.2017 р. ВП №51790984 винесена безпідставно, оскільки за відсутності коштів та майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, він мав звернутись до органів казначейства для виконання судового наказу.

ВДВС у наданих до суду запереченнях просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що постанова від 20.06.2017 р. ВП №51790984 повністю відповідає вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (п. 9 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження").

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову (ч. 2 цієї ж статті).

Згідно з ч. 3 ст. 35 Закону, у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Частинами 1-3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Таким чином, переліченими нормами Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що державний виконавець має подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відтак, доводи стягувача, викладені у поданій скарзі, відповідають обставинам даної справи та вимогам чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виконавцем твердження і доводи скаржника у встановленому законом порядку не спростовано.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на дії Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20.06.2017 р. ВП №51790984 про повернення виконавчого документа стягувачу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна