номер провадження справи 27/60/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2017 Справа № 908/673/17

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р. та матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Водоканал (69002 м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль (69093 м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12)

про стягнення 98 833 грн. 72 коп.

Представники сторін:

Від заявника (відповідача у справі): не зявився

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 49 від 30.05.2017 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17 задоволено позов Комунального підприємства Водоканал, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя

З Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль (69093 м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12, ) на користь Комунального підприємства Водоканал (69002 м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) стягнуто 98 833грн. 72 коп. заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17 відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р.

06.06.2017 р. справу № 908/673/17 направлено до Донецького апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2017 р. рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17 залишено без змін.

11.07.2017 р., після повернення матеріалів справи № 908/673/17 до господарського суду Запорізької області, на виконання рішення суду від 17.05.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2017 р. видано відповідний наказ.

02.08.2017 р. матеріали справи № 908/673/17 на запит Донецького апеляційного господарського суду від 26.07.2017 р. направлено до апеляційної інстанції у звязку з надходженням касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2017 р.

13.09.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р. в частині стягнення 98 833 грн. 72 коп. основного боргу та 1 600 грн. 00 коп. судового збору, строком на тридцять шість місяців.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.09.2017 р., заяву про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/673/17 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 13.09.2017 р. вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р. в частині стягнення 98 833 грн. 72 коп. основного боргу та 1 600 грн. 00 коп. судового збору, строком на тридцять шість місяців відкладено, до повернення матеріалів справи № 908/673/17 до господарського суду Запорізької області.

Постановою ВГС України від 24 жовтня 2017 року у справі 908/673/17 залишено без змін рішення суду першої та апеляційної інстанції.

07.11.2017 р. матеріали справи № 908/673/17 повернуто на адресу господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 13.09.2017 р. заяву про відстрочення виконання судового рішення від 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 16.11.2017 р.

16.11.2017 р. до початку розгляду заяви представник позивача у справі заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

16.11.2017 р. представник заявника (відповідач у справі) в судове засідання для розгляду заяви в порядку ст. 121 ГПК України не з'явився, про час та місце розгляду заяви був попереджений належним чином. Письмових пояснень, або витребуваних ухвалою суду документів не надав. Клопотань про розгляд заяви без представника заявника на адресу суду не надходило.

16.11.2017 р. представник позивача проти задоволення заяви, в порядку ст. 121 ГПК України заперечив на підставах викладених у письмових запереченнях (містяться в матеріалах справи).

В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що стягувачем - КП «Водоканал» направлена заява про відкриття виконавчого провадження до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/673/17, виданого 11.07.2017 року про стягнення заборгованості в сумі 98 833 грн. 72 коп. та судових витрат в сумі 1 600 грн. 00 коп. (всього 100 433 грн. 72 коп.)

На даний час залишок основного боргу становить 98 833 грн. 72 коп., судові витрати - 1 600 грн. 00 коп.

Стягувач заперечує проти надання розстрочки виконання рішення на вказаний у заяві строк, оскільки скрутне фінансове становище підприємства вимагає проводити активну діяльність, спрямовану на погашення дебіторської заборгованості, що дозволить, в свою чергу погашати кредиторську заборгованість та не допускати в подальшому її утворення. Так, КП «Водоканал» зобов'язаний щомісячно оплачувати рахунки за спожиту електроенергію, а також здійснювати погашення заборгованості за минулі періоди в сумі 3,6 млн.грн., з червня 2016 грн. - 7,2 млн. грн. щомісячно. Несвоєчасна оплата за електроенергію призведе до відключень об'єктів КП «Водоканал» від електроенергії, що призведе до неможливості надання послуг з водопостачання та водовідведення мешканцям міста, промисловим об'єктам, об'єктам соціальної спрямованості та т.ін. Враховуючи виняткову важливість та соціальну спрямованість основної діяльності КП «Водоканал» як підприємства, що забезпечує централізоване водопостачання та водовідведення в якості суб'єкта природної монополії (відсутні інші надавачі вказаних послуг), відсутні підстави погоджувати розстрочення виконання рішення зі сплатою заборгованості протягом 18 місяців. Крім того, підприємству необхідно закуповувати хімічні реагенти, коагулянти, паливно-мастильні матеріали, здійснювати поточні та капітальні ремонти обладнання, мереж та т.ін., тобто виконувати всі заходи на забезпечення діяльності підприємства.

Зазначив також, що обсяг кредиторської заборгованості КП «Водоканал», що виникла внаслідок несвоєчасної оплати споживачами за отриману воду та надані послуги з водовідведення, підтверджується відповідною довідкою (додається). Обсяг дебіторської заборгованості є надзвичайно великим, при цьому значна кількість споживачів відноситься до соціально важливої категорії (населення, бюджетні установи, колонії, підприємства колоній та т.ін), відключення яких від водоспоживання та водовідведення є недопустимим з метою попередження соціальної напруги у суспільстві та порушення вимог екологічної та санітарної-епідеміологічної безпеки.

На підставі викладеного, КП «Водоканал» заперечує надання судом розстрочки виконання рішення, виходячи з необхідності погашення дебіторської заборгованості та повного виконання рішення суду.

У звязку з викладеним просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя в задоволенні заяви щодо розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/673/17.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 р., терміном на тридцять шість місяців у справі № 908/673/17, матеріали заяви та обставини справи, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви відповідач (боржник) посилається на ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та Постанову Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., мотивує її наступним:

17.05.2017 р. рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/673/17 з ТОВ «Грааль» (далі - Відповідач) на користь КП «Водоканал» стягнуто 98 833 грн. 72 коп. основного боргу та 1 600 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з відповідною апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду.

04.07.2017 р. постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 908/673/17 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення без змін.

Вищий господарський суд України постановою від 24 жовтня 2017 року у даній справі постановив: рішення господарського суду Запорізької області від 17.05.2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2017 року зі справи № 908/673/17 залишити без змін, а касаційну скаргу ТОВ «Грааль» - без задоволення.

11.07.2017 р. господарським судом Запорізької області на виконання рішення видано відповідний судовий наказ зі строком пред'явлення до виконання до 04.07.2020 р.

Відповідач є власником 759/1000 частин будівлі гуртожитку блочного типу, в якому проживають 256 соціально незахищених мешканців - пенсіонерів, багатодітних сімей та інші соціальні категорії. Крім будівлі гуртожитку у Відповідача немає жодного іншого майна. Окрім утримання будівлі гуртожитку відповідач не здійснює жодної іншої комерційної діяльності, не здає приміщення в оренду (найом), тощо, тобто, не має інших джерел надходження коштів.

Забезпечення будівлі гуртожитку водопостачанням, відведенням каналізаційних стоків здійсню ється КП «Водоканал», електропостачанням - ВАТ «Запоріжжяобленерго», газопостачанням - ПАТ «Запоріжгаз», теплопостачанням - Концерном «МТМ», вивіз сміття - ТОВ «Ремондіс-Запаріжжя».

Безпосередньо відповідач не споживає будь-яких комунальних послуг, ці послуги споживаються виключно мешканцями гуртожитку, а тому всі рахунки, які щомісячно виставляються для відповідача з боку КП «Водоканал», ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПАТ «Запоріжгаз», Концерном «МТМ», ТОВ «Ремондіс-Запоріжжя» - за спожиті мешканцями гуртожитку комунальні послуги, відповідач арифметично ділить між всіма мешканцями гуртожитку по кожному житловому блоку окремо.

Стягнута на підставі рішення сума грошових коштів в розмірі 98 833 грн. 72 коп. основного боргу на користь позивача, це є плата за спожиті мешканцями гуртожитку послуги позивача за період з 02.06.2016 р. по 01.02.2017 р.

В свою чергу, мешканці гуртожитку не добросовісно сплачують вартість спожитих комунальні послуги, постійно мають заборгованість по їх сплаті.

Станом на 01.09.2017 р. загальна заборгованість мешканців гуртожитку за спожиті комунальні послуги становить 856 709 грн. 20 коп., що підтверджується бухгалтерською довідкою відповідача.

Таким чином, відповідач не має фінансової можливості виконати рішення та сплатити на користь позивача 98 833 грн. 72 коп. основного боргу та 1 600 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору без відповідної оплати мешканцями гуртожитку цієї суми. У свою чергу, мешканці гуртожитку, які несвоєчасно сплачують комунальні платежі, посилаються на своє скрутне фінансове становище, пов'язане з безробіттям, низькими заробітними платами, пенсіями, соціальними виплатами, високими цінами на продукти харчування, одежу, тощо. Тобто, рішення не виконується не з вини відповідач, а фактично з вини неплатоспроможних мешканців гуртожитку, які хоч і платять комунальні послуги, але не в повному обсязі і не своєчасно.

Крім того, заборгованість відповідача, а відтак і заборгованість мешканців гуртожитку, за виконавчими документами, що перебувають на примусовому виконані Дніпровського ВДВС Запорізького МУЮ на даний час становить 605 870 грн. 87 коп.

Згідно п.3.6 постанови пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.2013 р., за змістом ст.121 ГПК господарський суд не позбавлений права в порядку, передбаченому цією статтею, вирішити питання про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зокрема і в тій частині, що стосується стягнення сум судового збору (або інших судових витрат).

З огляду на наведене, з урахуванням матеріального становища відповідача, що підтверджується балансом відповідача та неодноразово встановлено в рішеннях господарського суду Запорізької області, зокрема від 27.10.2016 р. у справі № 908/2623/16 та від 20.10.2014 р. у справі № 908/3059/14, які набрали законної сили та розміщенні в Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідач просить господарський суд розстрочити виконання Рішення по даній справі по загальній сумі 100 433 грн. 72 коп., з яких 98 833 грн. 72 коп. - сума основного боргу та 1 600 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору строком на тридцять шість місяців, з помісячним погашенням суми боргу у розмірі 2 789 грн. 82 коп. для можливості її самостійного погашення відповідачем.

Відповідно до ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно ж до п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 3 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України, заява про розстрочку виконання рішення суду розглядається за загальними правилами ГПК.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Вказана правова позиція викладена в п. 1 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Нестабільний фінансовий стан відповідача, а також заборгованість мешканців гуртожитку за спожиті комунальні послуги, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для розстрочення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996 Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Виходячи із наведеного, законодавець та судова практика пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Фінансова криза в державі становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та носить загальний характер і у повній мірі стосується обох договірних сторін. Наведені відповідачем підстави для розстрочення виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, що уклав з ним цей договір.

Згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України, передбачено, що однією з ознак юридичної особи є можливість самостійно відповідати за своїми зобовязаннями. З можливістю відповідати за своїми зобовязаннями усім належним їй майном повязана можливість визнання юридичної особи банкрутом у випадку неплатоспроможності юридичної особи, тобто неможливості виконати свої зобовязання перед кредиторами. Юридична особа відповідає як за цивільні зобовязання, що виникли з договору, а також за заподіяння шкоди, в тому числі і її працівниками, такі за виконання податкових та інших зобовязань.

Юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном, яке належить їй на праві власності.

Проаналізувавши підстави, викладені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя про розстрочення виконання судового рішення від 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17, терміном на тридцять шість місяців, в порядку статті 121 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви щодо розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Грааль, м. Запоріжжя у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення від 17.05.2017 р. у справі № 908/673/17, терміном на тридцять шість місяців

Суддя С.С. Дроздова