РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017Справа №910/17231/17

За позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- страхування»

До приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»

Про стягнення 4343,10 грн. в порядку регресу

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Докійчук А.І. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-страхування» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення 4343,10 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 06.10.2017 порушив провадження у справі № 910/17231/17, розгляд останньої призначив на 06.11.2017, витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України дані щодо особи-страховика обов'язкової цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1, та умови страхування (строк, франшиза, тощо) станом на 25.11.2014.

Ухвала суду від 06.10.2017 надіслана на адресу відповідача, вказану у позовній заяві (вул. Ревуцького, 42-Г, м. Київ, 02140), яка співпадає з місцезнаходженням відповідача згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно відповідача, повернута до суду не врученою адресату у зв'язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення (адресат вибув).

Відповідач відзиву на позов не подав, явку в судове засідання свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.07.2014 товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля «Toyota Auris», державний номер НОМЕР_2.

14.11.2014 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» та ОСОБА_3 уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АІ/4451134 (далі Договір-2), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1.

Умовами Договору-2 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза становить 1000 грн.

25.11.2014 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Auris», державний номер НОМЕР_2, та автомобіля «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3.

Згідно з постановою Малинівського районного суду міста Одеси особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_3.

Зазначена подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт, за якими до виплати підлягає 4343,10 грн..

Позивач сплатив 4343,10 грн. страхового відшкодування (платіжне доручення від 05.03.2015).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Вимога позивача від 27.05.2015 залишена відповідачем без задоволення.

Позивач заявив до стягнення 4343,10 грн..

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

До фактичних витрат позивача було включено 1000 грн., що є франшизою, передбаченою Договором-2.

З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню 3343,10 грн. (4343,10-1000). У стягненні 1000 грн. франшизи суд відмовляє.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 3343,10 грн.. В іншій частині позову суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (вул. Ревуцького, 42-Г, м. Київ, 02140, код 30636550) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-страхування» (вул. Велика Кільцева, 56, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131, код 35429675) 3343,10 грн., 1231,60 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 14.11.2017

Суддя С. А. Ковтун