РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017Справа №910/17570/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
до проПриватного підприємства "РОЛЕН" стягнення заборгованості у розмірі 284 680,54 грн

Представники:

від Позивача: Трухно М.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "РОЛЕН" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 284 680,54 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 02.10.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банк) та Приватним підприємством "Ролен" (Позичальник) був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 14465,00 доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором. 08.11.2011 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого Позивач набув права вимоги Банку до Відповідача як позичальника за кредитним договором № 0 від 02.10.2008. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 як поручителя та Приватного підприємства "Ролен" на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.10.2008 в розмірі 103 536,13 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту - 57 810,17 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 967,66 грн, сума заборгованості за відсотками - 35 148,66 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 609,64 грн. та судовий збір у розмірі 1 035,36 грн. Як зазначає Позивач, Позичальник не виконав належним чином умов кредитного договору та рішення суду від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц, у зв'язку з чим станом на 20.09.2017 у Відповідача наявна заборгованість за простроченими процентами за договором у розмірі 278 993,50 грн. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Приватного підприємства "Ролен" заборгованість за простроченими процентами у розмірі 278 993,50 грн, а також 5 687,04 грн пені за несвоєчасне повернення процентів та 5 000,00 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 року порушено провадження у справі № 910/17570/17, судове засідання призначено на 25.10.2017 року.

24.10.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.10.2017 року.

25.10.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.10.2017 року не виконав. В судовому засіданні представник позивача подав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства "РОЛЕН" на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.10.2017 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати докази на підтвердження набрання законної сили рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2013 року у справі №753/5320/13-ц;

- надати письмові пояснення щодо періоду нарахування заборгованості Приватного підприємства "РОЛЕН", оскільки в позовній заяві визначено період з 03.05.2013 року, а в розрахунку до позовної заяви з 05.03.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 відкладено розгляд справи на 08.11.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

06.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2017 та клопотання про виправлення технічної описки в позовній заяві.

В судовому засіданні 08.11.2017 представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на ухвалі суду від 25.10.2017 та конвертом з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2017, що повернувся до суду з підстав вибуття підприємства, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Приватного підприємства "Ролен" є 02068, м.Київ, вул. Ревуцького, б. 26.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/17570/17 направлялись на адресу Приватного підприємства "Ролен", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, оскільки конверти з ухвалою про порушення провадження у справі від 10.10.2017 та ухвалою від 25.10.2017 повернулися до суду з підстав вибуття підприємства, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про виправлення технічної описки в позовній заяві, приймає її до розгляду.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 08.11.2017, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

02.10.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банк) та Приватним підприємством "Ролен" (Позичальник) був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 14465,00 доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором.

Згідно з п.п. 1.2.2 п. 1.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 02.10.2012, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5., 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 Договору.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, плата за кредит: 1.3.1. За користування кредитними коштами за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 16% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. 1.3.2. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

За приписами п.п. 1.3.4 п. 1.3 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів та чинного законодавства України.

При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору, якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2 та/або пп. 1.3.3, 9.2 договору.

У п.п 1.3.5 п. 1.3 кредитного договору вказано, що позичальник зобов'язується сплачувати проценти у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом.

Строк дії даного договору встановлюється з дати його укладання і діє до повного погашення суми кредиту, плати за кредит та пені у разі її нарахування (п. 9.5 договору).

08.11.2011 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

«Право вимоги за кредитами», як вказано у п. 1.1 вказаного договору, означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, які надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення.

В Додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (Перелік прав вимоги за кредитами) значиться кредитний договір № 0 від 02.10.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", боржник - Приватне підприємством "Ролен".

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 як поручителя та Приватного підприємства "Ролен" на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.10.2008 в розмірі 103 536,13 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту - 57 810,17 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 967,66 грн, сума заборгованості за відсотками - 35 148,66 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 609,64 грн., та судовий збір у розмірі 1 035,36 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов кредитного та рішення суду, у Відповідача наявна заборгованість перед Позивачем за простроченими процентами за договором у розмірі 278 993,50 грн. Окрім того, Позивач просить Суд стягнути з Приватного підприємства "Ролен" 5 687,04 грн пені за несвоєчасне повернення процентів та 5 000,00 грн штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.11.2011 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банк) та Приватним підприємством "Ролен" (Позичальник) був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 14 465,00 доларів США, а позичальник зобов'язався належним чином використовувати і повернути кредит в порядку і на умовах визначених цим договором.

Згідно з п.п. 1.2.2 п. 1.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 02.10.2012, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5., 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 Договору.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, плата за кредит: 1.3.1. За користування кредитними коштами за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 16% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. 1.3.2. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

У п.п 1.3.5 п. 1.3 кредитного договору вказано, що позичальник зобов'язується сплачувати проценти у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 як поручителя та Приватного підприємства "Ролен" на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.10.2008 в розмірі 103 536,13 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту - 57 810,17 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 967,66 грн, сума заборгованості за відсотками - 35 148,66 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 609,64 грн., та судовий збір у розмірі 1 035,36 грн.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, Суд зазначає, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц, яке набрало законної сили (доказів протилежного в ході розгляду справи не встановлено), встановлено факт неналежного виконання Приватним підприємством "Ролен" своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № 0 від 02.10.2008, за наслідками чого з боржника та його поручителя стягнуто на користь Позивача заборгованість у загальному розмірі 103 536,13 грн. станом на 04.03.2013.

Однак, Суд зазначає, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України виконання Приватним підприємством "Ролен" рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2013 у справі № 753/5320/13-ц.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, плата за кредит: 1.3.1. За користування кредитними коштами за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 16% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. 1.3.2. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

За приписами п.п. 1.3.4 п. 1.3 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів та чинного законодавства України.

При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору, якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2 та/або пп. 1.3.3, 9.2 договору.

У п.п 1.3.5 п. 1.3 кредитного договору вказано, що позичальник зобов'язується сплачувати проценти у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати осттосного повного повернення кредиту.

Сума нарахованих та несплачених процентів за користування неповернутими позичальником кредитними коштами згідно з приведеним банком та перевіреним судом розрахунком заборгованості за період з 05.03.2013 по 20.09.2017 складає 10 678,59 доларів США, що еквівалентно 278 993,50 грн, і за відсутності доказів погашення заборгованості за кредитом, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Позивачем також заявлено про стягнення з Відповідача пені за несвоєчасне повернення процентів за кредитним договором у розмірі 5 687,04 грн. за період з 03.10.2016 по 20.09.2017, а також штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно із ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 7.1 кредитного договору, за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобов'язаний сплатити банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку 24% річних від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 03.10.2016 по 20.09.2017 вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня у розмірі 5 687,04 грн.

Згідно з п. 7.6 кредитного договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 611 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому числі, й за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених у п.п. 4.3, 4.4, 4.5, 4.7 цього договору. Розмір зазначеної в цьому пункті неустойки встановлюється рівним 5 000,00 грн.

Відповідно до приписів п. 4.3 Договору, Позичальник зобов'язується самостійно надавати банку:

- Протягом дії цього договору щоквартально до 30 числа першого місяця, наступного за звітним кварталом:

- баланс з розшифровкою статей балансу, частка яких за сумою складає більше 10% валюти балансу,

- звіт про прибутки та збитки постачальника,

- банківську довідку про рух грошових коштів за поточними рахунками позичальника в інших банках за звітний період,

- перелік сум та контрагентів, дебіторської та кредиторської заборгованості на звітну дату,

- довідку з інформацією про реквізити усіх рахунків, відкритих Позичальником в інших банках, як на момент укладення цього Договору, так і відкритих Позичальником протягом дії даного Договору.

- Протягом тридцяти календарних днів з дати отримання кредиту (кожної окремої частини кредиту, якщо кредит частками) документи, що підтверджують цільове використання кредиту (накладні, акти виконаних робіт, акти приймання -передачі та інші документи).

- На письмову вимогу Банку Позичальник протягом 2 (двох) календарних днів з дати отримання вимоги зобов'язаний надати додатково установлену бухгалтерську та податкову звітність та інші документи, визначені Банком,

Факт надання позичальником до Банку бухгалтерської та податкової звітності підтверджується відміткою відповідної посадової особи Банку на супровідному листі або копіях наданих документів, із зазначенням дати їх надання.

Позичальник зобов'язується письмово повідомити Банк про зміну свого місцезнаходження, номерів телефонів, зміни у складі виконавчого органа позичальника в триденний строк з дати проведення таких змін і в той же строк надати зміни до установчих документів позичальника та зміни в документи, що регламентують повноваження членів виконавчого органа Позичальника (п. 4.4 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору, Позичальник зобов'язується протягом дії цього договору:

- не передавати в заставу активи, що є предметом застави, яка забезпечує виконання зобов'язань Позичальника за цим договором, за зобов'язання перед іншими кредиторами,

- не передавати в заставу іншим кредиторам інші активи Позичальника, вартість яких перевищує 10% суми кредиту (за офіційним курсом НБУ на день укладання цього Договору), без попереднього письмового погодження Банку,

- не надавати поручительств по забезпеченню зобов'язань інших юридичних та фізичних осіб без попередньої письмової згоди Банку,

- без попереднього погодження з Банком не здійснювати дій по реорганізації Позичальника та/або заснування нових юридичних осіб.

Позичальник зобов'язується допускати співробітників Банку для проведення перевірок з питань цільового використання кредиту, а у разі несвоєчасних виплати за цим Договором - з питань фінансового стану Позичальника, аналізу його платоспроможності (п. 4.7 Договору).

Суд зазначає, що Позивач, посилаючись на положення пункту 7.6 Договору як на підставу для стягнення штрафу у розмірі 5 000,00 грн, всупереч нормам ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не обґрунтовує та не доводить належними доказами обставин порушення Відповідачем пунктів 4.3, 4.4, 4.5, 4.7 цього договору, у зв'язку з чим Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 5 000,00 грн задоволенню не підлягають.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими процентами у розмірі 278 993,50 грн та пеня за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 5 687,04 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Ролен" (02068, м.Київ, вул. Ревуцького, 26, ідентифікаційний код 30043656) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) заборгованість за простроченими процентами у розмірі 278 993 (двісті сімдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) грн. 50 коп., пеню за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 5 687 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн.04 коп. та судовий збір у розмірі 4 270 (чотири тисячі двісті сімдесят) грн. 21 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 листопада 2017 року

Суддя О.В. Чинчин