УХВАЛА

16.11.2017Справа № 910/18953/17

За заявою комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»

про видачу подання про повернення помилково сплаченого судового збору

Суддя Ковтун С.А.

Представники: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про визнання протиправними дій щодо обмеження газопостачання.

01.11.2017 господарський суд міста Києва виніс ухвалу про передачу вказаного позову за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулося до господарського суду міста Києва з заявою про видачу подання про повернення 3200,00 грн. судового збору, помилково сплаченого платіжним дорученням № 659 від 25.10.2017.

Розглянувши заяву комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

В даному випадку відсутні підстави для повернення судового збору за ухвалою суду та клопотанням сторони встановлені ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, місцевий суд та суддя місцевого суду ні Господарським процесуальним кодексом України, ні іншим законами України не наділені повноваженнями щодо підготовки подань про повернення коштів помилково сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Повноваження місцевого суду визначені ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Суддя місцевого суду, згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснює судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Пунктом 5.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 N 7 роз'яснено, що у разі наявності підстав для повернення судового збору, відмінних від тих, які передбачені статтею 7 Закону, це питання вирішується у позасудовому порядку, визначеному наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 N 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів».

Згідно з п. 5 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету - це органи державної влади, а також органи місцевого самоврядування, уповноважені здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів, інших надходжень бюджету.

Господарський процесуальний кодекс України, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та Закон України «Про судовий збір» не наділяють місцевий господарський суд та/або суддю місцевого суду повноваженнями здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю надходжень бюджету, а тому і повноваженнями щодо оформлення будь-яких подань про повернення коштів помилково сплаченого судового збору.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, зазначена норма надає суду лише повноваження щодо перевірки обставин зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, які не є тотожними повноваженням щодо здійснення контролю за правильністю та своєчасністю надходжень бюджету.

Зазначене, зокрема, підтверджується викладеним в п. 2.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7, в якому роз'яснено, що законом передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9). При цьому господарський суд може з'ясувати відповідну обставину, використовуючи способи, передбачені ГПК, зокрема у разі необхідності отримувати таку інформацію від територіальних органів казначейства, яким судовий збір перераховано від позивача або особи, що подала апеляційну (касаційну) скаргу чи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», відповідно вказана заява не підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що повернення судового збору заявнику в судовому порядку можливе після надання доказів, які підтвердять наявність підстав, передбачених ст. 7 Закону України «Про судовий збір», для повернення судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 22, 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 39 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 N 787, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» у задоволенні заяви щодо видачі подання про повернення помилково сплаченого судового збору в розмірі 3200,00 грн. (платіжне доручення № 659 від 25.10.2017).

Суддя С. А. Ковтун