КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р. Справа№ 32/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Жук Г.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

від представників сторін :

заявника ОСОБА_2

Позивача Семенець Г.В.

Відповідача не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Служби безпеки України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 (суддя Підченко Ю.О.)

за заявою ОСОБА_4 про зняття арешту з квартири

по справі №32/88

за позовом Служби безпеки України

до Державного підприємства "Житлоінбуд"

про виконання зобов'язань за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року по справі №32/88 задоволено заяву ОСОБА_4 від 23.06.2017 про зняття арешту з квартири.

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Служба безпеки України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі. Також апелянт звернувся з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Жук Г.А. та Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 14.10.2017.

13 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 14.10.2017 з'явились представники позивача та заявника. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників заявника та позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Служба безпеки України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Житлобуд" про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. щодо передачі Службі безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. по справі № 32/88 позовні вимоги Служби безпеки України задоволено повністю. Зобов'язано Державне підприємство "Житлоінбуд" виконати зобов'язання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. про заміну сторони у зобов'язанні та передати Службі безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. судом видано накази від 04.07.2008 р. №32/88.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2008 р. роз'яснено, що рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 32/88 присуджено спонукати Державне підприємство "Житлоінбуд" до виконання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. про заміну сторони у зобов'язанні обов'язку в натурі, а саме: передати 844, 04 кв. м. загальної площі з житла в місті Києві на користь Служби безпеки України; у разі невиконання у добровільному порядку Державним підприємством "Житлоінбуд" наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 р. про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2007 р. по справі № 32/88 про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві, державний виконавець зобов'язаний забезпечити відповідно до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" примусову передачу із господарського відання Державного підприємства "Житлоінбуд" до сфери управління Служби безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві; роз'яснити, що державний виконавець відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язаний вчинити дії щодо виявлення 844,04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві, яка перебуває в господарському віданні Державного підприємства "Житлоінбуд" та на яку не мають законних прав інші особи, щодо забезпечення її збереження та передачі її до сфери управління Служби безпеки України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 р. по справі № 32/88 зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, на виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 р. № 32/88, у разі невиконання Державним підприємством "Житлоінбуд" рішення про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві в добровільному порядку, накласти арешт на виявлене житло, здійснити забезпечення збереження та передачі житла до сфери управління Служби безпеки України.

23 червня 2017 року до Господарського суду міста Києва по справі № 32/88 надійшла заява ОСОБА_4 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 22.03.2012 р. № 53588, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у рівних долях. Квартира приватизована, згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №80322616 від 14.02.2017 квартира АДРЕСА_1 знаходиться під обтяженням (арешт нерухомого майна) на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 р.

Як зазначає апелянт у вересні 2004 року ОСОБА_4 просив здійснити передачу до СБУ квартири у м. Тернополі після введення в експлуатацію будинку у АДРЕСА_1 та створення належних умов для проживання. В той же час заявник не передав квартири у м. Тернополі після введення в експлуатацію будинку у АДРЕСА_1.

Так, відповідно до рапорту ОСОБА_4 умовою отримання останнім ордера на квартиру АДРЕСА_1 було передання квартири у м. Тернополі після введення в експлуатацію будинку у АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням керівництва СБУ від 05.10.2004 року №12 ОСОБА_4 надано службове приміщення та Шевченківською районною радою в м. Києві державною адміністрацією надано ордер НОМЕР_1 від 27.10.2004.

В той же час, на дату винесення СБУ рішення від 05.10.2004 року № 12 будинок у АДРЕСА_1 не було введено в експлуатацію.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що адміністрація Служби Безпеки України не може вимагати від заявника здачі попереднього житлового приміщення, не виконавши вимоги ст. 125 Житлового кодексу Української РСР. При цьому, питання про передачу квартири у м. Тернополі може бути вирішено вже після зняття арешту з квартири у АДРЕСА_1.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що перебування квартири АДРЕСА_1 під арештом порушує права заявника розпоряджатися належним йому на праві власності майном, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення заяву ОСОБА_4 про зняття арешту зі спірної квартири

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвала винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Служби безпеки України та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року по справі №32/88.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Служби безпеки України залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 по справі №32/88 без змін.

2.Матеріали справи №32/88 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Г.А. Жук