РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017Справа №910/24467/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Укрінком»
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович
провизнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання вилучити записи про іпотеку та обтяження.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача -не з'явився;
від відповідача -Шевченко Ю.А. (представник за довіреністю);
від третьої особи -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрінком» (далі - Позивач або ПАТ «Укрінком») до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач або Фонд) про:

- визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 09.02.2016 між Фондом та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»), зареєстрованого в реєстрі за №116, та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. (далі - Іпотечний договір);

- зобов'язання приватного нотаріуса Соколова О.Є. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони та відчуження об'єктів нерухомого майна записи про іпотеку №13179488 та про обтяження №13179360, які були вчинені на підставі оспорюваного Іпотечного договору.

Позивні вимоги мотивовані тим, що Іпотечний договір було укладено від імені ПАТ «Укрінбанк» особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на підписання цього оспорюваного договору.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що Іпотечний договір від імені ПАТ «Укрінбанк» був укладений уповноваженою на те особою, оскільки на момент його укладання у ПАТ «Укрінбанк» була введена тимчасова адміністрація, а усі судові рішення на які посилається Позивач при подальшому їх оскаржені були скасовані судами вищестоящих інстанцій.

Ухвалою суду від 18.04.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Соколова О.Є. (далі - Третя особа).

Третя особа у судові засідання не з'являлась, письмових пояснень щодо позовних вимог на адресу суду не надсилала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015 № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Укрінбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25.12.2015 до 24.03.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Укрінбанк», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій Ірині Володимирівні строком на три місяці з 25.12.2015 до 24.03.2016 включно.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (частина 4 статті 37 цього Закону).

Під час здійснення у ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації між Банком та Фондом було укладено договір цільової позики № 42 від 01.02.2016 (далі - Договір позики), на забезпечення виконання зобов'язань за яким 09.02.2016 і було укладено оспорюваний Іпотечний договір.

Іпотечний договір від імені ПАТ «Укрінбанк» було підписано Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» Білою Іриною Володимирівною, яка діяла на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 та рішення виконавчої дирекції Фонду від 24.12.2015 № 239.

Звертаючись із вказаним позовом до суду та обґрунтовуючи свої вимоги відсутністю повноважень у Уповноваженої особи Фонду Білої І.В., ПАТ «Укрінком» послався на той факт, що вищезазначені акти Правління Національного банку України та Фонду щодо введення у ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 у справі № 826/1162/16, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.09.2016, визнані незаконними та їх скасовано.

Однак, усі вказані постанови та ухвали судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 у справі № 826/1162/16 скасовані, а в позові про визнання вищезазначених актів Правління Національного банку України та Фонду незаконними та їх скасування відмовлено.

Відтак, наведені обґрунтування Позивача спростовуються постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 у справі № 826/1162/16.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач також послався на рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2016 у справі № 910/14240/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2016), яким було визнано недійсним Договір позики.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 у справі №910/14240/16 вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані.

Враховуючи те, що усі судові рішення на які посилався Позивач при обґрунтуванні своїх позовних вимог у подальшому були скасовані, то Позивачем у супереч вимогам статей 33, 34 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог, що є підставою для відмови у позові.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзиві, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.11.2017

СуддяСташків Р.Б.