КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. cправа№ 910/14155/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Грандовська І.В., Скопич Я.В.;

відповідача - Єрмоленко Є.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рома-М"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р.

у справі № 910/14155/17 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рома-М"

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рома-М" (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем своїм майном (земельною ділянкою за кадастровим номером :88:211:0012, загальною площею 0,4715 га, що знаходиться за адресою: бульв. Т.Шевченка, 28-30, у Шевченківському районі м. Києва, та розташованим на ній готелем "Hilton", загальною площею 21210,9 кв м) шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рома-М" внести зміни до проектної документації за проектом "Будівництво офісно-готельного комплексу з житловими апартаментами, об'єктами торгівлі, харчування з влаштування проїзду, підземним паркінгом по бульв. Тараса Шевченка, 32, 32-А, у Шевченківському районі м. Києва", який затверджений ТОВ "Укрбудекспертиза" та замовником будівництва, в частині фактичної загальної площі земельної ділянки забудови (0,1861 га) та розташування об'єкту будівництва (не ближче одного метру від межі земельної ділянки позивача), а також привести вказану проектну документацію у відповідність до всіх положень законодавства України, вимог містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил, встановлених законодавством України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.08.2017 р. порушено провадження у справі № 910/14155/17.

Окрім цього, до суду першої інстанції позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр" просило суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рома-М" та будь-яким іншим особам вчиняти на земельних ділянках з кадастровими номерами - :88:211:0009, :88:211:0035, :88:211:0044, що знаходяться за адресою: м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 32, 32-А, будь-які дії щодо проведення будівельних та земляних робіт з будівництва офісно-готельного комплексу з житловими апартаментами, об'єктами торгівлі, харчування, з влаштуванням проїзду, підземним паркінгом за адресою: бульв. Т.Шевченка, 32, 32-А, у Шевченківському районі м. Києва, до вирішення спору по суті.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рома-М" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник вказує на ту обставину, що обраний позивачем захід забезпечення позову за правовою природою не відповідає предмету позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 р. у складі колегії суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Власов Ю.Л., Андрієнко В.В., порушено апеляційне провадження у справі № 910/14155/17 та призначено її до розгляду на 26.10.2017 р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, та просив ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на п`ятнадцять днів, а розгляд справи відкладено до 02.11.2017 р. у зв`язку з неявкою представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Так, підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття цих заходів у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Право вибору тих чи інших заходів забезпечення належить господарському суду, який виходить із предмету спору та конкретних обставин справи.

Колегія суддів також наголошує, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Вбачається, що вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь-яких дій щодо проведення будівельних та земляних робіт пов'язані з предметом позовних вимог у даній справі та вплинуть на повне виконання рішення суду першої інстанції у випадку задоволення даного позову.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, які були відомі йому на момент пред`явлення позову.

Як убачається з матеріалів даного апеляційного провадження та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр" є власником земельної ділянки за кадастровим номером :88:211:0012, загальною площею 0,4715 га, що знаходиться за адресою: бульв. Т.Шевченка, 28-30, у Шевченківському районі м. Києва. На прилеглих земельних ділянках з кадастровими номерами - :88:211:0009 та :88:211:0035, проводяться земельні та будівельні роботи щодо будівництва офісно-готельного комплексу з житловими апартаментами, об'єктами торгівлі, харчування, з влаштуванням проїзду, підземним паркінгом, за адресою: бульв. Т.Шевченка, 32, 32-А, у Шевченківському районі м. Києва. Власником земельної ділянки із кадастровим номером :88:211:0009, загальною площею 0,1861 га та замовником будівництва є відповідач.

При цьому, позивач вказує на ту обставину, що будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю "Рома-М" вищезазначеного об'єкту здійснюється на самій межі земельних ділянок позивача та відповідача з порушенням встановлених норм, а будівельні роботи спричинюють шкоду об`єктам культурної спадщини. Відтак, таким будівництвом завдаються пошкодження нерухомому майну позивача, а також вчиняється негативний вплив на нормальне функціонування готелю "Hilton", що знаходиться на земельній ділянці Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр".

На переконання позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю "Рома-М" не було здійснено обстеження прилеглих об'єктів існуючої забудови, у тому числі належного на праві власності позивачу готелю "Hilton", чим порушено вимоги п. 1.3 ДБН України.

Окрім цього, згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві вих. № 10/26-2/1107/05 від 11.07.2017 р. за рішенням посадової особи Держархбудінспеції № 150 від 08.06.2017 р. анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт із "Будівництва офісно-готельного комплексу з житловими апартаментами, об'єктами торгівлі, харчування з влаштуванням проїзду, підземним паркінгом за адресою: бульв. Т.Шевченка, 32, 32-А у Шевченківському районі м. Києва".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про наявність у позивача дійсних підстав вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову подальше зведення офісно-готельного комплексу з житловими апартаментами, об'єктами торгівлі, харчування за адресою: бульв. Т.Шевченка, 32, 32-А, у Шевченківському районі м. Києва на межі земельних ділянок позивача та відповідача може зробити неможливим виконання рішення у даній справі, якщо позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародно-діловий центр" про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем своїм майном буде задоволено.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Однак, відповідачем не наведено жодних переконливих обставин, які б призводили до скасування оскаржуваної ухвали суду, та не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при винесенні ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. у справі № 910/14155/17.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рома-М" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2017 р. у справі № 910/14155/17 - без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали у справі № 910/14155/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

В.В. Андрієнко