ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Справа № 925/1341/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Партс», м. Київ, вул. Закревського, 16

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компресор Трак Сервіс», м. Черкаси, вул. Смілянська, 165

про стягнення 131 261,18 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Партс» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компресор Трак Сервіс» про стягнення заборгованості в розмірі 131 261,18 грн. за поставлений товар згідно договору поставки №7346-25/2016 від 11.04.2016р., в тому числі:

103 313,26 грн. основного боргу,

2 066,26 грн. інфляційних збитків,

1 554,73 грн. процентів за користування чужими коштами,

22 863,64 грн. пені,

1 463,29 грн. штрафу,

та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу суду від 23.10.2017р. про порушення провадження у справі вручено уповноваженому представнику відповідача 26.10.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача, вказана в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача та у витягу з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

11.04.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Партс» (Постачальником Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Компресор Трак Сервіс» (Покупцем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №7346-25/2016 (далі Договір, а.с. 51-53), за умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар запчастини та експлуатаційні матеріали. Номенклатура, найменування, походження товару, загальна кількість та ціна за одиницю товару, що підлягає поставці, а також термін і умови поставки зазначаються в рахунках-фактурах та товарних накладних або інших документах на товар, які є невід'ємною частиною Договору та узгоджуються сторонами на кожну окрему партію товару (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках на оплату або в накладних про відвантаження, що являються невід'ємними складовими даного Договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи документ про відвантаження, тим самим виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із Постачальником. Уповноважуючи певну особу на прийняття товару від Постачальника, Покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи.

Відповідно до п. 2.4 Договору ціна товару вважається остаточно узгодженою після зазначення її в видатковій накладній на момент постачання (передавання) товару Покупцю.

Відповідно до п. 2.5 Договору поставка товару здійснюється на умовах:

1) EXW - склад Постачальника (товар переходить у власність Покупця з моменту його передачі Покупцю на складі постачальника);

2) FCA-франко-перевізник (товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару Постачальником перевізнику.

Оплата послуг перевізника здійснюється Постачальником за рахунок Покупця.

В п. 2.3. Договору встановлено, що товар продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на у мовах відстрочення платежу, термін відстрочення зазначається у накладній, при цьому оплата товару має бути здійснена не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Оплата товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При здійсненні оплати Покупець зобов'язаний вказати наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, за яким відбувалася поставка товару, з посиланням на виставлений Постачальником рахунок-фактуру (пункт 3.1. Договору).

На виконання умов Договору Позивач у період з 08.08.2017р. по 21.08.2017р. відвантажив запчастини за видатковими накладними:

- № SI від 08.08.2017р. на суму 12 910,44 грн.;

- № SI від 08.08.2017р. на суму 2877,90 грн.;

- № SI від 17.08.2017р. на суму 270,48 грн.;

- № SI від 18.08.2017р. на суму 1953,48 грн.;

- № SI від 18.08.2017р. на суму 1735,62 грн.;

- № SI від 18.08.2017р. на суму 55022,10 грн.;

- № SI від 18.08.2017р. на суму 1490,94 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 2877,90 грн.;

- № SI від 19.08.2017р. на суму 1831,38 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 2278,92 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 4557,90 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 511,32 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 5697,42 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 3418,44 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 3920,10 грн.;

- № S8 від 21.08.2017р. на суму 4557,90 грн.;

- № SI від 21.08.2017р. на суму 2278,92 грн.,

а всього відвантажено Відповідачу товар на загальну суму 105313,26 грн.

Останній строк сплати за відвантажений товар був визначений до 04 вересня 2017 року, що підтверджується змістом видаткової накладної №SI від 21.08.2017р.

В рахунок оплати отриманого товару Відповідачем було сплачено Позивачу суму в розмірі 2000 грн., що підтверджується банківськими виписками ПАТ «Кредит Агріколь» від 14.09.2017р. №ПД 523 на суму 1000 грн. та від 21.09.2017р. №ПД 564 на суму 1000 грн. (а.с. 49-50).

З цієї дати жодних грошових переказів на рахунок Позивача в якості оплати за отриманий від нього товар Відповідач не здійснював.

У визначений Договором строк Відповідач повну та належну оплату за поставлений товар не здійснив, чим допустив порушення істотних умов Договору перед Позивачем.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та санкцій.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

За правовою природою договір поставки №7346-25/2016 від 11.04.2016р. є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки №7346-25/2016 від 11.04.2016р. не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 Цивільного кодексу України).

Позивач в період з 08.08.2017р. по 21.08.2017р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар запчастини та експлуатаційні (розхідні) матеріали на загальну суму 105313,26 грн., що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, вартості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар останній строк сплати за відвантажений товар був визначений до 04 вересня 2017 року, що підтверджується змістом видаткової накладної №SI від 21.08.2017р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав на момент звернення з позовом і провів часткову оплату в розмірі 2000 грн. за отриманий товар.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 103313,26 грн. Суд вважає, що строк оплати за товар вже настав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 103313,26 грн. основного боргу. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що в разі прострочення платежу за поставлений товар більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язання боржник, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, штраф у розмірі 12% річних від простроченої суми.

На підставі наявного прострочення грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу 22863,64 грн. пені за період з 04.09.2017р. по 17.10.2017р. з урахуванням п.5.2 Договору та облікової ставки НБУ за спірний період та 1463,29 грн. штрафу, які просить стягнути з Відповідача.

Забезпечення виконання зобовязання у виді неустойки оформлено між сторонами письмовим договором відповідно до положень та вимог ст.ст. 546-549 ЦК України.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 04.09.2017р. по 17.10.2017р. Розрахунок виконано вірно та не перевищує можливого нарахування. Стягненню підлягає 22863,64 грн. пені на користь Позивача та 1463,29 грн. штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як зазначає Позивач, оскільки Договором не передбачено розміру процентів за користування товарним кредитом (кредитними коштами) і порядок їх виплати, то розмір процентів повинен бути визначений на рівні облікової ставки Національного банку України за кожний місяць користування товарним кредитом.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано Відповідачу 2066,26 грн. інфляційних за період з 04.09.2017р. по 17.10.2017р. та 1554,73 грн. процентів за користування чужими коштами, які просить стягнути з відповідача.

Посилання Позивача на ст. 1048 ЦК України є безпідставним, оскільки вказана стаття регламентує нарахування процентів за договором позики. Між сторонами наявні відносини поставки товару.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон. Розрахунок інфляційних виконано вірно. Стягненню підлягає 2066,26 грн. інфляційних збитків та 375,85 грн. - 3% річних на користь Позивача за спірний період на умовах ст. 625 ЦК України за наявним грошовим зобовязанням.

В решті вимог належить відмовити за необгрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути на користь Позивача 1 951,23 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компресор Трак Сервіс», м. Черкаси, вул. Смілянська, 165, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Партс», м. Київ, вул. Закревського, 16, ідентифікаційний код 37141112, номер рахунку в банку невідомий

103 313,26 грн. основного боргу,

2 066,26 грн. інфляційних збитків,

375,85 грн. 3% річних,

22 863,64 грн. пені,

1 463,29 грн. штрафу,

та 1 951,23 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 13.11.2017р.

Суддя Г.М. Скиба