РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017Справа №910/15372/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Добра справа"

до 1) публічного акціонерного товариства "КРИСТАЛБАНК"

2) публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про визнання договору недійсним

Суддя: Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача: Овчиннікова Є.О.(дов. від 04.09.2017);

Від відповідача 1: Доценко О.С.(дов. від 26.06.2017);

Від відповідача 2: Шкурта Р.І.(дов. від 17.01.2017);

Від третьої особи: не прибув;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідачів про визнання припиненою поруки та визнання недійсними договору відступлення прав за договорами поруки.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.09.2017 порушено провадження у справі №910/15372/17 та призначено до розгляду на 10.10.2017.

02.10.2017 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

10.10.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Ухвалою від 10.10.2017 розгляд справи відкладено на 26.10.2017.

Представники сторін з'явився в судове засідання 26.10.2017, надали пояснення по суті справи.

Представник третьої особи в судове засідання 26.10.2017 не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Місцезнаходження третьої особи за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що третя особа повідомлена про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання третя особа була належним чином повідомлена, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2008р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - відповідач2) та ТОВ «Добра Справа» (надалі - позивач) було укладено Договір поруки №010/02-40/911/2, предметом якого згідно з п.1.2 зазначено, що сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (третя особа), які виникають з умов Кредитного договору №010/02-40/911 від 06.06.2008р., а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору.

У зв'язку з невиконанням Позичальником та Поручителем зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором та договором поруки, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Добра Справа».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року, яке набрало законної сили 13.11.2015 року, у справі № 904/6823/14 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Добра Справа» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 050 587,96 грн. - основного боргу; 396 400,59 грн. - відсотків; 157 214,01 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 42 153,19 грн. - пені за несвоєчасну відсотків; 33 927,11 грн. - судового збору.

24.05.2017 між відповідачем 2 та відповідачем 1 укладено Договір факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н, згідно умов якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» передав (сплатив) АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму фінансування, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «КРИСТАЛБАНК» Права Вимоги за Кредитним договором № 010/02-40/911 від 06.06.2008 р. зі змінами і доповненнями та укладеними додатковими угодами до нього, та Кредитним договором № 012/02-40/655 від 12.10.2007 р. зі змінами і доповненнями до нього, в обсязі та на умовах, що існували на Дату відступлення Прав Вимоги, в т.ч. вимоги заявлені у позовній заяві АТ «Райфффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості.

Також, 25.05.2017 між відповідачем 2 та відповідачем 1 укладено Договір відступлення прав за договорами поруки № Б/Н, згідно умов якого, у зв'язку з укладенням зазначеного вище Договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н від 24.05.2017 р., АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а ПАТ «КРИСТАЛБАНК» прийняв права за договорами поруки, а саме за Договором поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008 р.

Договір поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008 р., за яким відбулося відступлення права вимоги, забезпечував кредитні зобов'язання ФОП ОСОБА_2

12.09.2017р. ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6823/14 заяву ПАТ «КРИСТАЛБАНК» про заміну вибулої сторони (Стягувача) виконавчого провадження її правонаступником задоволено, замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк аваль» на його правонаступника - ПАТ «КРИСТАЛБАНК» у наказі по справі №904/6823/14 виданого 13.11.2015р. Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Добра Справа» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 050 587,96 грн. - основного боргу, 396 400,59 грн. - відсотків, 157 214,01 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту, 42 153,19 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків, 33 927,11 грн. - судового збору, а всього на загальну суму 1 680 282,86 грн. та у виконавчому провадженні, відкритому на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6823/14 відносно боржника - ТОВ «Добра Справа».

Позовні вимоги мотивовані тим, що договори відступлення прав вимоги в частині відступлення прав за Кредитним договором № 010/02-40/911 від 06.06.2008р. та Договором поруки № 010/02- 40/911 від 06.06.2008р. є недійсними та не можуть породжувати будь-яких правових наслідків. Позивач вважає, що його зобов'язання за вищезазначеним договором поруки є припиненими до моменту укладання Договорів відступлення прав за кредитними договорами та договорами поруки.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, у зв'язку з наступним:

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. З ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Частиною 3 ст.6 ЦК України унормовано, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Враховуючи, що чинне законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються з бюджетними установами, виконання зобов'язань за господарськими договорами повинно здійснюватись на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України.

Згідно з ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначає відповідач 2 у відзиві на позовну заяву, позивач вже неодноразово звертався до суду з позовами про визнання недійсним та припиненим Договору поруки №010/02-40/911/2 від 06.06.2008 р. Рішеннями судів йому відмовлено в задоволенні даних позовів, а саме:

14.01.2016 року Господарським судом Дніпропетровської області, у справі № 904/3178/15 винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Добра Справа» до ФОП ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008р.

18.04.2016 року Господарським судом Дніпропетровської області, у справі № 904/1079/16 винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Добра Справа» до ФОП ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання припиненим договору поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008р. (копія рішення додається до цього відзиву).

06.07.2016 року постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016 року у справі № 904/1079/16 залишено без змін.

27.09.2016 року постановою Вищого господарського суду України у справі № 904/1079/16 касаційну скаргу ТОВ «Добра Справа» залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.07.2016р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016р. залишені без змін.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З дати відступлення права вимоги відповідач 2 перестав бути стороною кредитних договорів, договорів поруки, договорів застави, а відповідач 1 стає виключним та єдиним кредитором за кредитними договорами, договорами застави, договорами поруки, та набуває всіх прав за ними.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

правонаступництва;

2) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

3) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Отже, відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, договір факторингу є різновидом договору відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з дати відступлення права вимоги, АТ «Райффайзен Банк Аваль» перестало бути стороною Кредитного договору №010/02-40/911 від 06.06.2008р. та Кредитного договору №012/02-40/655 від 12.10.2007р. та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» набув всіх прав за ними, в тому числі й набув прав вимоги за всіма забезпечувальними зобов'язаннями.

Виходячи зі змісту позовної заяви, вимоги Позивача про визнання договорів відступлення прав за кредитним договором та договором поруки базуються тільки на помилковому твердженні щодо припинення договору поруки, укладеного з ТОВ «Добра Справа» в забезпечення кредитних зобов'язань ФОП ОСОБА_2, що повністю спростовується рішеннями судів, які були зазначені вище.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині 2 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Таврійської сільської Ради Токмацького району Запорізької обл. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Добра справа" відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 13.11.2017