ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р. Справа № 914/1374/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Петрик К.О.

за участі представників: Гамея В.В., Сухоцького М.П., Матушека В.В., Кондрашова Д.І.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2017 року у справі №914/1374/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу"

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі №914/1374/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" (м. Львів, вул. В.Великого, 59-В; ) порушене Господарським судом Львівської області ухвалою від 30 квітня 2014 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Беркут" на загальних підставах, встановлених ст.ст.10, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Суд ухвалою від 29 червня 2016 року затвердив реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу".

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" опубліковано 25 травня 2013 року в газеті "Голос України" № 95.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 26 жовтня 2016 року увів процедуру санації боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", призначив керуючим санацією арбітражного керуючого Надлонка А.І., який виконував повноваження розпорядника майна боржника.

У серпні 2015 року ПАТ «Піреус Банк МБК» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про включення до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" в сумі 1255099,68 грн, з яких 1218,00 грн (судовий збір) перша черга, а 1253881,68 грн вимоги за кредитним договором №К/04-09 від 25.08.2004 року, укладеними ВАТ "Міжнародний комерційний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Піреус Банк МКБ") та ОСОБА_7, та внесення окремо до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 29 червня 2016 року, яку Львівський апеляційний господарський суд постановою від 01 серпня 2016 року залишив без змін, відмовив ПАТ «Піреус Банк МБК» у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог до боржника.

Вищий господарський суд України постановою від 06 грудня 2016 року скасував названі судові рішення, справу №914/1374/13 щодо розгляду кредиторських вимог ПАТ «Піреус Банк МБК» до боржника передав Господарському суду Львівської області на новий розгляд в іншому складі суду.

У постанові Вищий господарський суд України вказав на необхідність при новому розгляді грошових вимог ПАТ «Піреус Банк МБК» дослідити згідно вимог законодавства про банкрутство та законодавства про іпотеку обставини переходу в силу закону прав іпотекодержателя до ПАТ «Піреус Банк МБК» за наслідком продажу за погодженням з правопопередником скаржника спірного предмета іпотеки від ТОВ "Ресторан "Беркут" до ТОВ " Біля Універмагу", обставини зміни адреси предмета забезпечення з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 та з огляду на встановлене дійти висновку про дійсність (недійсність) забезпечення вимог ПАТ «Піреус Банк МБК» таким предметом, як нежитлове приміщення площадка споруда (павільйон міні ринку) літера № за планом А-1, загальною площею 1379,3 кв.м., що в даний час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, а також про можливість визнання та включення до реєстру вимог боржника ТОВ "Біля Універмагу" спірних вимог банку як таких, що забезпечені заставою майна боржника.

Господарський суд Львівської області (суддя Артимович В.М.) ухвалою від 06 вересня 2017 року визнав грошові вимоги ПАТ «Піреус Банк МБК» в сумі 1255099,68 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", з яких 1218,00 грн (судовий збір) перша черга, 1253881,68 грн внести окремо до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника; задоволив клопотання приватного підприємства «ЛК-Альтек» від 26.07.2017 р. та від 29.08.2017 р.: здійснив заміну кредитора ПАТ «Піреус Банк МБК» (ідентифікаційний код 20034231) на його правонаступника приватне підприємство «ЛК-Альтек» (ідентифікаційний код 36918354).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2017 року, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ «Піреус Банк МБК» про визнання кредиторських вимог в сумі 1255099,68 грн, які забезпечені заставою та включення їх до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", а також у задоволенні клопотання приватного підприємства «ЛК-Альтек» про заміну кредитора ПАТ «Піреус Банк МБК» на приватне підприємство «ЛК-Альтек» та включення в реєстр кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" ПП «ЛК-Альтек» замість ПАТ «Піреус Банк МБК» - відмовити.

Вважає, що суд першої інстанції порушив і неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, не повно з'ясував усі обставини справи, у зв'язку із чим ухвала є незаконною. На думку апелянта, правомірним іпотекодержателем площадки(споруди) (літ. «А-1» Ібл.), в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштований торговий павільйон міні-ринку, які знаходяться адресою: АДРЕСА_1, є ПАТ «ВТБ Банк» за договором іпотеки від 07 листопада 2015 року. ПАТ «Піреус Банк МБК» не є кредитором боржника, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про укладення договору іпотеки між банком і боржником, також згідно із довідкою боржника № 45/15 від 02 листопада 2015 року. Крім того, жодної кредиторської заборгованості перед ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МБК», боржник не має, майна в іпотеку банку не передавав. Також, скаржник зазначає, що не встановив записів щодо реєстрації іпотеки вказаного у заяві нерухомого майна де іпотекодержателем виступає ВАТ «Міжнародний комерційний банк», одночасно за відомостями скаржника іпотекодержателем вказаного у заяві нерухомого майна є ПАТ «ВТБ Банк».

Крім того, у доповненнях до апеляційної скарги апелянт стверджує, що ПП «ЛК-Альтек» у встановленому порядку не набуло права вимоги до боржника, оскільки попередній кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Грон" не надало доказів сплати ПАТ «Піреус Банк МБК» 200000,00 грн, що передбачено договором. Відтак, ТОВ "Фінансова компанія "Грон" не вправі було передавати ПП «ЛК-Альтек» право вимоги до боржника. Відповідно, суд не мав законних підстав для заміни кредитора.

Про розгляд справи учасникам провадження повідомлено належним чином.

У судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» апеляційну скаргу і доповнення до апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник кредитора ТОВ "Ресторан "Беркут" апеляційну скаргу підтримав.

Представники боржника, ПП «ЛК-Альтек» надали відзиви, апеляційну скаргу заперечили, просять відмовити у її задоволенні.

Також, ПП «ЛК-Альтек» надало суду апеляційної інстанції копію платіжного доручення №425 від 24 липня 2017 року про перерахування ТОВ «ФК «Грон» 200000,00 грн. ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" за відступлення права вимоги до ОСОБА_7, завірену представником банку і надіслану ПП «ЛК-Альтек» супровідним листом від 24 жовтня 2017 року.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2017 року у справі №914/1374/13 слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За визначенням статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

З матеріалів справи слідує, що попередньо прийняті судові рішення про відмову у задоволенні заявлених ПАТ "Піреус Банк МКБ" вимог до боржника Вищий господарський суд України скасував, справу передав суду першої інстанції на новий розгляд.

Господарський суд Львівської області повторно розглянув і визнав заявлені ПАТ "Піреус Банк МКБ" вимоги до боржника. Суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 1, закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та констатував, що заявлені вимоги публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ" обґрунтовує наявністю заборгованості у загальній сумі 1 253 881,68 грн ОСОБА_7 - позичальника за кредитним договором №К/04-09 від 25 серпня 2004 року, укладеним з відкритим акціонерним товариством "Міжнародний комерційний банк", яке змінило назву на публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ".

Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №К/04-09 забезпечено іпотечним договором, укладеним 25 серпня 2004 року банком і товариством з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Беркут" з наступними змінами від 2005 року, від 22 травня 2006 року. За умовами договору іпотеки товариство з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Беркут" передало в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка і споруда (павільйон міні ринку) Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: АДРЕСА_2 (предмет іпотеки).

У подальшому, за договором купівлі-продажу площадки (споруди), посвідченого 03 липня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим №2154, товариство з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" купило у приватного підприємства «Ріелт Бізнес Консалтинг» площадку споруду загальною площею 1379,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_2. Згідно з пунктом 2 договору, приміщення, що відчужується, належить продавцю на праві приватної власності. У пункті 5 договору вказано, що відчуження предмета іпотеки відбулося за погодженням з ВАТ "Міжнародний комерційний банк", який є іпотекодержателем цього майна, на підставі листа ВАТ "Міжнародний комерційний банк" №240 від 03 липня 2007 року без зняття заборони відчуження.

03 липня 2007 року за актом приймання-передачі товариству з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" була передана площадка споруда (павільйон міні-ринку), загальною площею 1379,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_2. А 04 липня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" отримано витяг про реєстрацію права власності на це нерухоме майно.

Надалі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради наказом від 04 жовтня 2007 року змінило адресу площадки (споруди) - з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1. Відділ приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради видав товариству з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" свідоцтво про право власності на площадку (споруду) з новою адресою: АДРЕСА_1.

15 жовтня 2007 року КП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зареєструвало право власності товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" на нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку , Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16283736, виданого 15 жовтня 2007 року.

З наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, що відбулась зміна адреси предмета забезпечення - з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 та встановив дійсність забезпечення іпотекою вимог публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" таким предметом іпотеки, як нежитлове приміщення - площадка споруда (павільйон міні-ринку) літера № за планом А-1, загальною площею 1379,3 кв.м., що в даний час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України суд першої інстанції дав оцінку інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05 лютого 2016 року за №52716750, згідно з якою 23 травня 2006 року за реєстраційним №1841583 зареєстрована іпотека на нежитлові приміщення площадку споруди (павільйону міні-ринку), літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, іпотекодержателем є ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ "Піреус Банк МКБ" з подальшою зміною власника (заставодавця) ТОВ "Ресторан "Беркут" на ТОВ "Біля Універмагу" та, як зазначено вище, встановив дійсність такого обтяження.

Крім того, суд вказав, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №45978696 від 21 жовтня 2015 року, вказано, що у листопаді 2007 року внесено запис щодо іпотеки нерухомого майна нежитлові приміщення площадку споруди (павільйону міні-ринку), літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, де іпотекодержателем є ВАТ ВТБ Банк.

Ураховуючи названі обставини справи та приписи ч. 1 ст. 7 та ч.1 ст.11, ч.3 ст.12, ч.ч. 1,2 ст.23 Закону України "Про іпотеку" суд першої інстанції вказав, що набувач майна в разі переходу права власності на предмет іпотеки набуває статусу іпотекодавця в силу закону (приписів статті 23 Закону "Про іпотеку") і така іпотека має пріоритет над вимогою іншого іпотекодержателя спірного предмета іпотеки у разі її виникнення та реєстрації до моменту виникнення прав іпотеки іншого іпотекодержателя (стаття 3 Закону "Про іпотеку"). У випадку коли боржник, як майновий поручитель, передав в заставу (іпотеку) своє майно двом юридичним особам, обидва заставодержателі вправі заявити свої вимоги у справу про банкрутство, обґрунтовуючи їх дійсністю цивільних зобов'язань застави (іпотеки) майна боржника.

Зважаючи на непогашену заборгованість за кредитним договором, за яким боржник виступає майновим поручителем, ПАТ "Піреус Банк МКБ" звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про внесення його забезпечених вимог до реєстру вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Біля Універмагу», які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, та які забезпечені заставою майна боржника.

Суд визнав вимоги банку в сумі 1253881,68 грн, що забезпечені заставою майна боржника. При цьому зазначив, що згідно з п. 1.3. іпотечного договору від 25 серпня 2004 року ринкова вартість предмета іпотеки визначена у сумі 275000,00 грн.

Водночас суд наголосив, що у силу приписів ч.8 ст.23, ч. 9 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у розпорядника майна існує обов'язок включити до реєстру вимоги до боржника, забезпечені заставою його майна згідно з даними обліку боржника, які виражаються у грошовій формі та випливають із розміру цивільних зобов'язань, за якими боржник здійснив забезпечення, а також внести до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до четвертої черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит. Отже, при визнанні вимог кредитора-заставодержателя та включенні їх до реєстру вимог окремо як таких, що задовольняються позачергово згідно ч. 9 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", потрібно ураховувати реальний розмір заборгованості по кредитному договору, існуючої на момент подання заяви кредитора та з огляду на час порушення справи про банкрутство.

Згідно зі статтями 572, 575 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За приписами статті 3 Закону України "Про іпотеку" в разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до вимог статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (ч. 3 ст.12 Закону України "Про іпотеку").

Як визначено частинами 1, 2 статті 23 Закону "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Щодо клопотань приватного підприємства «ЛК-Альтек» про заміну кредитора.

Приватне підприємство «ЛК-Альтек» 26 липня 2017 року та повторно 30 серпня 2017 року подало Господарському суду Львівської області клопотання у справі №914/1374/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", у яких просило суд замінити первісного кредитора публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" на нового кредитора - приватне підприємство «ЛК-Альтек».

Клопотання обґрунтовано переходом до приватного підприємства «ЛК-Альтек» прав вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу", що випливають із кредитного договору № К/04-09 від 25.08.2004р. та додатковими угодами; іпотечного договору від 28.08.2004р., укладеного відкритим акціонерним товариством "Міжнародний комерційний банк", (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ") з товариством з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Беркут", підтвердженням чого є:

- укладені 25 серпня 2017 року публічним акціонерним товариством "Піреус Банк МКБ" і товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грон" договір відступлення права вимоги №25/08/17 за кредитним договором № К/04-09 від 25.08.2004р. та додатковими угодами та договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28.08.2004р.;

- укладені 25 серпня 2017 року товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грон" і приватним підприємством «ЛК-Альтек» договір відступлення права вимоги №25/08/17 за кредитним договором № К/04-09 від 25.08.2004р. та додатковими угодами та договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28.08.2004р.;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 25.07.2017 р. за № 92797546, згідно з яким приватне підприємство «ЛК-Альтек» є іпотекодержателем нежитлових приміщень площадку споруди (павільйону міні ринку), літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 є приватне підприємство «ЛК-Альтек».

Як зазначено вище, судом встановлено, що відбулась зміна адреси нерухомого майна: нежитлових приміщень - площадки споруди і міні ринку, літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_1, відтак, забезпечення іпотекою вимог публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" таким предметом іпотеки, як нежитлове приміщення - площадка споруда (павільйон міні-ринку) літера № за планом А-1, загальною площею 1379,3 кв.м., що в даний час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 є дійсним.

Відповідно до вимог статті 21 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно з статтею 25 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Отже, суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" про визнання грошових вимог до боржника та клопотання ПП «ЛК-Альтек» про заміну кредитора. А вищевикладені обставини справи і приписи закону спростовують доводи апеляційної скарги.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право серед іншого залишити без змін рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2017 року у справі №914/1374/13 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Л.Л. Давид

суддя Г.Т. Кордюк