ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року Справа № 5013/462/12

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач)

судді: Кощеєв І.М., Євстигнеєв О.С.

при секретарі судового засідання: Пінчук Є.С.

за участі представників сторін:

від відповідача: Пашковський А.А., посвідчення №1779 від 29.12.2015 р., ліквідатор;

інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2017 року у справі №5013/462/12

за позовом громадянина ОСОБА_2

до Знам'янського комунального підприємства теплових мереж

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Знам`янська міська рада Кіровоградської області

про визнання права власності, стягнення 33 523,00 грн,

у справі

за заявою ліквідаційної комісії Знам'янського комунального підприємства теплових мереж про банкрутство Знам'янського комунального підприємства теплових мереж, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2017 року у справі №5013/462/12 (суддя Бестаченко О.Л.) клопотання ліквідатора, арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 10.03.2017 № 02-01/1-13 про зупинення провадження у справі залишено без розгляду. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Знам`янська міська рада Кіровоградської області, про визнання права власності, стягнення 33 523,00 грн в межах справи № 5013/462/12 про банкрутство Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаною ухвалою, громадянин ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Знам'янського комунального підприємства теплових мереж задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що при прийнятті рішення суд зробив невірні висновки з наданих доказів, або взагалі не врахував, що заявником було доведено, що на час визнання договору купівлі-продажу №1-а від 15.03.2013р. недійсним, спірна будівля являла собою зовсім іншу будівлю як за плануванням, так і за призначенням та вартістю, тобто - новостворене майно.

Посилаючись на ст.332 ЦК України, скаржник стверджує, що законом прямо передбачено право особи на набуття права власності на перероблену річ.

Як зазначено скаржником, на момент виникнення спірних правовідносин незакінчений будівництвом житловий будинок з гаражами не був прийнятий в експлуатацію і не була проведена державна реєстрація права власності. З цього суд, ігноруючи докази щодо здійснення переробки та докази щодо затрат на таку переробку, зробив невірні висновки, що спірне майно не є новоствореною нерухомою річчю, а залишається відповідно нежитловою будівлею - котельнею №1.

Крім того, скаржником зазначено, що ст.331 ЦК України передбачена можливість набуття права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Скаржником зауважено, що судом не взято до уваги здійснення реконструкції на підставі наданих Відділом архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам'янської міської ради містобудівні умови і обмеження на реконструкцію адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Знам'янка; робочий проект № 1508/21 "Реконструкция административного здания котельной под двухэтажный жилой дом по АДРЕСА_1 в г.Знаменка"; перебування спірного об'єкту на земельній ділянці, що належить на праві власності скаржнику і надана рішенням Знам'янської міської ради від 16.10.20145р. №1849.

Отже, за твердженням скаржника, судом першої інстанції фактично було передано у власність Знам'янського комунального підприємства теплових мереж майно, яке ніколи не належало останньому і не входило до ліквідаційної маси; судом порушено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст.4-2 ГПК України); висновки суду не відповідають обставинам справи.

Арбітражний керуючий Пашковський А.А. у відзиві на апеляційну скаргу просить суд оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники провадження у справі наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що неявка представників інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, а апеляційний суд обмежений певним процесуальним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні ним ухвали, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою від 07.06.2012 господарський суд визнав Знам'янське комунальне підприємство теплових мереж банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на дванадцять місяців.

Господарський суд ухвалою від 08.04.2015 призначив ліквідатором банкрута Знам'янського комунального підприємства теплових мереж арбітражного керуючого Пашковського А.А.

Громадянин ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовною заявою від 12.02.2017 року № б/н, якою просив суд:

- визнати за мною, ОСОБА_2, право власності на об'єкти: закінчені будівництвом гаражі та незакінчений будівництвом житловий двоповерховий будинок створені шляхом перебудови (реконструкції) будівлі бувшої котельні № 1 Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, що знаходиться по АДРЕСА_1 м.Знам`янка Кіровоградської області залишивши у власності Знам`янського комунального підприємства теплових мереж грошові кошти, тобто вартість будівлі котельні № 1, яка була куплена мною згідно визнаного недійсним договору купівлі-продажу № 1-а від 15.03.2013 року та реконструйована;

- стягнути з відповідача - Знам`янського комунального підприємства теплових мереж на мою, ОСОБА_2, користь грошові кошти в сумі 33523 грн. (тридцять три тисячі п'ятсот двадцять три грн.) - різницю між вартістю бувшої котельні № 1 та грошовими коштами, які мали бути мені повернуті в порядку реституції;

- стягнути з відповідача на мою користь сплачений мною судовий збір.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що останнім здійснено невід'ємні поліпшення спірного майна, в результаті чого вартість об'єкта в цілому складає 1203276,60 грн, що більш ніж вчетверо перевищує вартість на момент продажу. На підтвердження вказаного твердження до позовної заяви додано висновок експертного дослідження від 10.01.2017 № 84 (а.с. 199-225 т. 18).

Крім того, позивач стверджує, що будівля котельні № 1 по АДРЕСА_1 змінила своє цільове призначення на житловий будинок з гаражами і використовуватись за попереднім призначенням не може, що на думку позивача підтверджується експертним висновком про технічний стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі - котельні № 1 по АДРЕСА_1 в м. Знам'янка Кіровоградської області, виготовленим ТОВ "Інститут "Міськбудпроект" (а.с. 174-197 т. 18).

Позивач посилається на те, що на даний час спірний об'єкт є фактично новоствореним майном, в період з квітня по жовтень 2015 року ним було за власні кошти здійснено реконструкцію (перебудову) будівлі котельні № 1 шляхом перебудови адміністративної частини будівлі в двоповерховий житловий будинок, а виробничого приміщення в гаражі, однак ним не були дотримані вимоги нормативних актів, які регулюють питання містобудування, зокрема не було подано до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. Таким чином, позивач вважає спірний об'єкт самочинним незавершеним будівництвом житлового двоповерхового будинку та завершеними будівництвом гаражами.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 15.02.2017 порушено провадження у справі № 912/525/17 за даним позовом.

03.03.2017 на адресу суду надійшло клопотання Знам`янського комунального підприємства теплових мереж в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 03.03.2017 № 02-01/1-12 про припинення провадження у справі.

Ухвалою від 03.03.2017 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання Знам`янського комунального підприємства теплових мереж в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 03.03.2017 № 02-01/1-12 про припинення провадження у справі; об'єднав справу № 912/525/17 за позовом ОСОБА_2 до Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Знам`янська міська рада Кіровоградської області, про визнання права власності, стягнення 33 523,00 грн., зі справою № 5013/462/12 про банкрутство Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, присвоїв їй номер № 5013/462/12; продовжив розгляд позовної заяви в межах справи №5013/462/12 про банкрутство Знам`янського комунального підприємства теплових мереж;

13.03.2017 до господарського суду надійшло клопотання ліквідатора арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 10.03.2017 № 02-01/1-13 про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею цивільної справи № 389/2230/16 (провадження №2/389/790/16).

02.10.2017 до суду надійшов лист арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 02.10.2017 № 02-01/1-42 щодо клопотання від 10.03.2017 № 02-01/1-13 про зупинення провадження у справі, в якому ліквідатор вказує, що цивільна справа № 389/2230/16-ц на даний час вирішена, рішення у вказаній справі набрало законної сили. З врахуванням викладеного, арбітражний керуючий, ліквідатор Пашковський А.А. просить суд не розглядати подане ним клопотання № 02-01/1-13 від 10.03.2017 про зупинення провадження у справі №5013/462/12.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2017 року у справі клопотання ліквідатора, арбітражного керуючого Пашковського А.А. від 10.03.2017 № 02-01/1-13 про зупинення провадження у справі залишено без розгляду. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Знам`янська міська рада Кіровоградської області, про визнання права власності, стягнення 33 523,00 грн в межах справи № 5013/462/12 про банкрутство Знам`янського комунального підприємства теплових мереж, відмовлено повністю.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як встановлено господарським судом, згідно договору від 27.11.2012 № 35/12, укладеного між ПП "Експертне агентство" та ліквідатором Знам'янського комунального підприємства теплових мереж, та складених 10.01.2013 ПП "Експертне агентство" протоколів № 1, 2, 3, 4, 5, 6 аукціону по продажу майна підприємства-банкрута 10.01.2013, було проведено аукціон за методом без зазначення ціни. Всього реалізовано майна на суму 282000,00 грн.

Згідно із протоколами аукціону по продажу майна підприємства-банкрута від 10.01.2013 №1, №2, №3, №5 та №6 переможцем аукціону по лотам №1, №2, N З, №5 та №6 (відповідно котельні №6 (з обладнанням), котельня №5, котельня №8, котельня №3 (з обладнанням), котельня №1 (з обладнанням) загальною вартістю продажу 265 000,00 грн визнано фізичну особу ОСОБА_2.

15.03.2013 за результатами проведеного аукціону та у відповідності до протоколів аукціону по продажу майна підприємства-банкрута від 10.01.2013 № 1, № 2, № 3, № 5 та № 6 Знам'янським комунальним підприємством теплових мереж, в особі

ліквідатора, арбітражного керуючого Савоніної О.Є. (продавець) з покупцем (переможцем аукціону) ОСОБА_2 в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу № 1-а, за умовами якого продавець продав, а покупець купив наступне майно:

а) нежитлова будівля котельні № 6, А, 213,8 кв.м. з обладнанням, паркан, №, згідно додатку з протоколом № 1 від 10.01.2013, за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, АДРЕСА_4;

б) нежитлова будівля котельні № 5, А, 170,5 кв.м., за адресою: Кіровоградська область, м.Знам'янка, АДРЕСА_3 згідно з протоколом № 1 від 10.01.2013;

в) нежитлова будівля котельні № 8, А, 97,4 кв.м., за адресою: Кіровоградська область, м.Знам'янка, АДРЕСА_2 згідно з протоколом № 1 від 10.01.2013;

г) нежитлова будівля котельні № 3, А1, А2, 524,7 кв.м. з обладнанням; паркан №; згідно додатку до протоколу № 5 від 10.01.2013, за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Привокзальна, 9д;

д) нежитлова будівля котельні №1, А, 727,5 кв.м. з обладнанням; склад, Б, 29,9 кв.м.; гаражи, В, 136,2 кв.м.; паркан, №, згідно Додатку до протоколу № 6 від 10.01.2013, розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, АДРЕСА_1.

Згідно акту прийому-передачі майна від 15.03.2013 відповідно до договору купівлі-продажу № 1-а від 15.03.2013 ліквідатором Знам'янського комунального підприємства теплових мереж вищевказане майно передано покупцю ОСОБА_2

ОСОБА_2 04.02.2013 та 15.03.2013 внесено на рахунок Знам'янського комунального підприємства теплових мереж загалом 265 000,00 грн (а.с. 37-40, т. 18).

04.04.2013 ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 389/1187/13-ц визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та Знам'янською міською радою Кіровоградської області, за якою: Знам'янська міська Рада передає у власність нежитлові будівлі які належать Територіальній громаді міста в особі Знам'янської міської ради (балансоутримувач Знам'янське комунальне підприємство теплових мереж) відповідно до Свідоцтв про право власності №№ 522, 558, 557, 538, 559 від 11.05.2007 року, 27.06.2007 року, 27.06.2007 року, 01.06.2007 року та 27.06.2007 року позивачу - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, (уродженець с.Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, паспорт серія НОМЕР_3), а ОСОБА_2 не заперечує проти прийняття у власність нежитлові - будівлі, а саме: відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства-банкрута №1 Нежитлова будівля - котельню №6, А, 213,8 кв.м. з обладнанням, паркан № згідно додатку від 10.01.2013 року за адресою Кіровоградська область місто Знам'янка, АДРЕСА_7 на земельній ділянці 0,0629 га та має кадастровий номер НОМЕР_2:056:0015 відповідно до витягу від 19.12.2012 року, за ціною 21000 гривень; відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства-банкрута №2 Нежитлова будівля - котельню №5, А, 170,5 кв.м. яка розташована за адресою Кіровоградська область АДРЕСА_8 на земельній ділянці 0,0394 га та має кадастровий номер НОМЕР_2:0009:0006 відповідно до витягу від 19.12.2012 року, за ціною 7000 гривень; відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства-банкрута №3 Нежитлова будівля - котельню №8, А, 97,4 кв.м. за адресою Кіровоградська область місто Знам'янка, АДРЕСА_5, на земельній ділянці 0,0372 га та має кадастровий номер НОМЕР_2:118:0007 відповідно до витягу від 19.12.2012 року за ціною 7000 гривень; відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства-банкрута №5 Нежитлова будівля котельню №3, А1, А2, 524,7 кв.м. з обладнанням, паркан № згідно додатку від 10.01.2013 року, за адресою Кіровоградська область місто Знам'янка, АДРЕСА_6 Д на земельній ділянці 0,1343 га та має кадастровий номер НОМЕР_2:138:0073 відповідно до витягу від 19.12.2012 року за ціною 70000 гривень; відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства-банкрута №6 Нежитлова будівля котельню №1,А, 727,5 кв. м з обладнанням, склад, Б, 29,9 кв.м., гаражи, В, 136,2 кв.м, паркан № згідно додатку від 10.01.2013 року за адресою Кіровоградська область м. Знам'янка, АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,0629 га та має кадастровий номер НОМЕР_2:056:0015 відповідно до витягу від 19.12.2012 року за ціною 160000 гривень, придбані позивачем 10.01.2013 року на прилюдних торгах; ОСОБА_2 з моменту підписання та затвердження даної Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до Знам'янської міської ради Кіровоградської області з приводу відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 265000 (двісті шістдесят п'ять тисяч) гривень 00 коп., якою являється вартість придбаного майна відповідно до проведених експертиз, а також вартість яких сплачена позивачем ОСОБА_2; за ОСОБА_2 визнати право власності на нежитлові приміщення зазначені вище у переліку (а.с. 44-46 т. 19).

20.06.2013 Відділом архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам'янської міської ради ОСОБА_2 надано містобудівні умови і обмеження на реконструкцію адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Знам'янка.

У 2015 році Будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням № 3 ДП "Одеська залізна дорога" виготовлено робочий проект № 1508/21 "Реконструкция административного здания котельной под двухэтажный жилой дом по АДРЕСА_1 в г.Знаменка" (а.с. 57-92 т.18).

05.04.2015 між ОСОБА_2 та П.П. "ВРГ і К" укладено договір підряду № 8 (а.с. 93 т.18), предметом якого є надання послуг по реконструкції адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Знам'янка.

Позивач до позовної заяви додано копії квитанцій ПП "ВРГ і К" від 22.07.2015 та від 05.04.2015 про сплату ОСОБА_2 203534,52 грн та 290798,28 грн відповідно, підстава - договір підряду № 8 від 05.04.2015 (а.с. 146 т. 18).

05.04.2015 між ОСОБА_2 та П.П. "ВРГ і К" укладено договір підряду № 7 (а.с. 147 т.18), предметом якого є надання послуг по реконструкції виробничого приміщення по АДРЕСА_1 в м. Знам'янка.

Позивач до позовної заяви додано копії квитанцій ПП "ВРГ і К" від 21.07.2015 та від 05.04.2015 про сплату ОСОБА_2 267415,20 грн та 67415,20 грн відповідно, підстава - договір підряду № 7 від 05.04.2015 (а.с. 171 т. 18).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2015 (а.с. 172 т. 18) на підставі ухвали Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2013 у справі № 389/1187/13-ц 16.04.2013 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю - котельня № 1, А, що знаходиться за адресою : Кіровоградська обл., м. Знам'янка, АДРЕСА_1.

Згідно витягу з рішення Вісімдесят другої сесії Знам'янської міської ради шостого скликання від 16.10.2015 № 1849 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 50 072 0084, площею 1000,0 кв.м., місцезнаходження: вул.Гагаріна, 2, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 226 т. 18).

21.10.2015 Апеляційним судом Кіровоградської області (провадження №22ц/781/2474/15) ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2013 року у справі № 389/1187/13-ц скасовано, справу направлено до того ж суду для продовження розгляду іншим суддею (а.с. 51-53 т. 19).

16.12.2015 Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області провадження у справі № 389/1187/13-ц закрито (а.с. 54 т.19).

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016 у справі №50013/462/12, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 у справі, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута Знам'янського комунального підприємства теплових мереж, проведеного 10.01.2013 року приватним підприємством "Експертне агентство" за методом без оголошення ціни, що оформлені протоколами аукціону по продажу майна підприємства-банкрута від 10.01.2013р. № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 та № 6. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу № 1-а від 15.03.2013 року, укладений між Знам'янським комунальним підприємством теплових мереж, в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Савоніної О.Є. та ОСОБА_2

На підставі вказаних судових рішень 27.04.2016р. та 11.05.2016р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на спірне майно (а.с.207-216, т.14).

20.02.2017 до господарського суду ліквідатор супровідним листом від 20.02.2017 № 02-01/1-7 надав документи, якими підтверджується проведення державної реєстрації права власності територіальної громади міста Знам'янка в особі Знам'янської міської ради, балансоутримувач - Знам'янське комунальне підприємство теплових мереж на нежитлову будівлю - котельню №5, нежитлову будівлю - котельню №6, нежитлову будівлю - котельню №1, нежитлову будівлю - котельню №3. Державна реєстрація права власності проведена на підставі дублікатів свідоцтв про право власності, виданих 15.08.2016.

Статтею 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013р.) встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист відносин власності в Україні здійснюється на загальних засадах, визначених Конституцією України, Цивільним кодексом України.

Поняття права власності визначено статтею 316 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначений статтею 317 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положення частини другої статті 328 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Статтею 392 ЦК України передбачене право особи, яка вважає себе власником майна, пред'явити позов про визнання права власності до осіб, які не визнають, заперечують або оспорюють це право власності та не перебувають із власником у договірних або інших зобов'язальних правовідносинах.

Статтею 331 Цивільного кодексу України визначено підстави набуття права власності на новостворене майно. Так, вказана стаття передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, стаття 331 Цивільного кодексу України не містить положень, відповідно до яких реконструкція (перебудова) існуючого об'єкта нерухомого майна призводить до виникнення нового об'єкта нерухомого майна та взагалі не містить терміну "реконструкція". Виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення ст. 331 Цивільного кодексу України не передбачено.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.11.15р. по справі № 6-1858цс15.

Так, новоствореним об'єктом нерухомості вважається виключно об'єкт, створений без прив'язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто не є новоствореним об'єктом нерухомого майна вже існуючий об'єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами.

Зазначена правова позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі № 6-1213цс16.

Відповідно до ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ і зобов'язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість.

Право власності на рухому річ, створену особою шляхом переробки з матеріалу, що їй не належить, набувається власником матеріалу за його бажанням, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов'язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду.

Власник матеріалу, який набув право власності на виготовлену з нього річ, зобов'язаний відшкодувати вартість переробки особі, яка її здійснила, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону на кожний новостворений об'єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об'єктів.

У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених ст.14 цього Закону (ч. 2 ст. 15 Закону).

Таким чином, поки об'єкт нерухомого майна продовжує своє існування, до того часу залишається незмінним його індивідуальний реєстраційний номер. Індивідуальний реєстраційний номер є саме тією індивідуальною ознакою, яка відрізняє один об'єкт нерухомого майна від іншого, в т.ч. новоствореного об'єкта нерухомого майна. Отже, якщо об'єкт нерухомого майна не припинив своє існування, індивідуальний реєстраційний номер цього об'єкта не скасовується та залишається незмінним. Тобто, об'єкт нерухомого майна, створений з прив'язкою до вже існуючої нерухомості, з використанням її функціональних елементів не є новоствореним.

Статтею 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що скасування індивідуального реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна можливе лише у випадку поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна а також при об'єднанні об'єктів нерухомого майна.

За нормами ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано доказів прийняття новоствореного рухомого майна до експлуатації та державної реєстрації прав на нерухомість (про вказане зазначено і самим позивачем, зокрема, в апеляційній скарзі), у зв'язку з чим, спірне майно (нежитлова будівля - котельня № 1, А) не може бути визнане новоствореною нерухомою річчю. В той же час, визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва (на недобудоване нерухоме майно) в судовому порядку ЦК України не передбачено. Також визнання права власності на незавершений об'єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої статті 376, так і статті 331 ЦК (п. 3 постанови ВГСУ від 30.03.2012 № 6).

Отже, перебудова спірного майна не спричинила створення нового об'єкта нерухомого майна, а свідчила лише про зміни вже існуючого об'єкта.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Таким чином, у зв»язку з визнанням недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута Знам'янського комунального підприємства теплових мереж 10.01.2013 року та визнання недійсним з моменту укладення за результатами аукціону договору купівлі-продажу № 1-а від 15.03.2013 року, на підставі якого ОСОБА_2 придбав спірне нерухоме майно, а також скасування 21.10.2015 ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області (провадження №22ц/781/2474/15) ухвали Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2013 року у справі № 389/1187/13-ц про визнання права власності ОСОБА_2 на придбане ним на аукціоні 10.01.13р. нерухоме майно, що була підставою для реєстрації його права власності на нежитлову будівлю - котельну №1, з подальшим скасуванням державної реєстрації права власності, позивач - ОСОБА_2 не набув права власності на нежитлову будівлю - котельню № 1, А, 727,5 кв.м. з обладнанням; склад, Б, 29,9 кв.м.; гаражи, В, 136,2 кв.м.; паркан, №; згідно Додатку від 10.01.2013 року за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин, заявлена позивачем вимога про визнання права власності на майно є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі вказаних судових рішень 27.04.2016р. та 11.05.2016р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на спірне майно (а.с.207-216, т.14).

Таким чином, у зв'язку із припиненням права власності ОСОБА_2 на нежитлові будівлі - котельні №1, №3, №5, №6 на даний час є чинними наявні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності Територіальної громади міста Знам'янка та права господарського відання балансоутримувача - Знам'янського комунального підприємства теплових мереж на зазначені чотири нежитлові будівлі - котельні на підставі №538 від 01.06.2007, № 558 від 27.06.2007, №522 від 11.05.2007, № 557 від 27.06.2007, і відповідно, відновлено право комунальної власності територіальної міста Знам'янка та права господарського відання Знам'янського комунального підприємства теплових мереж на зазначені вище будівлі (підтверджується Інформаційною довідкою №59251450 від 17.05.2016).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

З огляду на викладене, правомірною та обґрунтованою є відмова господарського суду у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на спірні об'єкти.

В свою чергу, вимога позивача про стягнення з відповідача - Знам`янського комунального підприємства теплових мереж на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 33523 грн. - різницю між вартістю бувшої котельні № 1 та грошовими коштами, які мали бути повернуті в порядку реституції, є похідною від першої позовної вимоги, а тому, як вірно визначено судом першої інстанції, також не підлягає задоволенню.

Клопотання ліквідатора від 10.03.2017 №02-01/1-13 про зупинення провадження у справі з врахуванням листа арбітражного керуючого від 02.10.2017 № 02-01/1-42, в якому ліквідатор просить суд не розглядати подане ним клопотання, правомірно місцевим судом залишено без розгляду.

З приводу посилання місцевого суду на положення ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах справи про банкрутство господарський суд визнав недійсними результати цього аукціону та укладені за результатами його проведення договори купівлі-продажу нерухомого майна боржника (у тому числі договір № 1-а від 15.03.2013). Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 ухвала місцевого суду від 18.02.2016 була залишена без змін.

Вирішення питання про визнання недійсним результатів аукціонів з продажу майна Боржника та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведення вказаного аукціону відбулось у межах справи про банкрутство боржника та в порядку норм Закону про банкрутство в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін.

Вказані висновки викладені в постанові Вищого господарського суду України по даній справі від 26.12.2016р.

Отже, визнання недійсними результати цього аукціону та укладені за результатами його проведення договори купівлі-продажу нерухомого майна боржника були визнанні недійсними не із спеціальних підстав, визначених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VI), а саме із загальних підстав, тобто на підставі норм загального цивільного законодавства (ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України).

З огляду на викладене, визнання недійсними договорів на підставі норм загального цивільного законодавства виключає настання наслідків, передбачених спеціальними нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч.ч. 2, 3 ст. 20 Закону).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави, встановлені ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2017 року у справі №5013/462/12 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлений 20.11.2017 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв