ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р.Справа № 915/922/16

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Жекова В.І., Мишкіної М.А.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями) при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.10.2017р.

по справі №915/922/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод

про зобовязання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ЮГ" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Николаевский тепловозоремонтный завод" про зобов'язання відповідача повернути домкрати ДТ-40 у кількості 22 штуки.

З посиланням на ст. ст.ст. 16, 321, 525, 526, 629, 782, 785 ЦК України, ст. 20 ГК України, позивач заперечував перехід до відповідача права власності на спірне обладнання, посилаючись на те, що директором ОСОБА_4 ні договір купівлі-продажу, ні акт приймання-передачі обладнання до договору купівлі-продажу не підписувались, тому просив суд зобов'язати відповідача повернути йому спірне обладнання.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.02.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 у справі №915/922/16, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 05.07.2017р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 та рішення господарського суду Миколаївської області від 08.02.2017 у справі № 915/922/16 скасовано.

Справу № 915/922/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.07.2017р. справу прийнято до провадження (суддя Коваль Ю.М.) з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.08.2017р. викликано в судове засідання керівників та головних бухгалтерів товариства з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ та товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод для дачі пояснень, в судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.09.2017р. повторно викликано в судове засідання керівників та головних бухгалтерів товариства з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ та товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод для дачі пояснень, в судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.10.2017р. (суддя Коваль Ю.М.) надіслано матеріали даної справи органу досудового розслідування Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, 54050) для реєстрації кримінального провадження щодо підробки та використання документів купівлі-продажу домкратів ДТ-40Т у кількості 22 шт. загальною вартістю 50000 грн. між товариством з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ та товариством з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод. Зупинено провадження у даній господарській справі.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом спору у даній справі є витребування майна ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ, переданого Заводу за договором оренди, з підстав відмови від договору, про що позивачем повідомлено Завод листом від 14.07.2016 р. № 294, котрий відповідачем отримано.

Відповідач проти вимог позивача заперечує, зазначаючи, що між ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ (покупець) та Заводом (продавець) було укладено договір від 09.12.2014р., згідно якого продавець зобовязався передати за актом приймання-передачі у власність покупця домкрати ДТ-40Т у в кількості 22 шт. загальною вартістю 50000 грн., а покупець прийняти товар та оплатити його вартість протягом 10 календарних днів з моменту надання продавцем відповідного рахунку. Договір вступає в силу з 01.07.2015 і дії до повного виконання сторонами умов договору. На виконання умов указаного договору складено акт приймання-передачі від 01.06.2015р. домкратів ДТ-40Т у кількості 22 шт. загальною вартістю 50000 грн., затверджений керівниками ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ та Заводу. ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ було виставлено рахунок на оплату вартості проданих спірних домкратів, котрий Заводом оплачено, проте позивач у подальшому ці кошти повернув. Позивач не здійснював поліпшення орендованого майна, а навпаки, позивач вчинив дії, направлені на, пошкодження майна відповідача.

Із пояснень директора і головного бухгалтера ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ судом встановлено, що між сторонами у справі не укладалися документи, а саме договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі до нього, на котрі посилається відповідач, і про ці документи їм стало відомо лише в ході вирішення спору в даній справі. Рахунок не виставлявся Заводу на оплату вартості домкратів, і вони дотепер обліковуються на балансі позивача та відображаються у фінансовій звітності. Так як Завод припинив внесення орендних платежів, то ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ відмовилося від договору оренди, про що направило відповідний лист Заводу, а так як останній не повернув домкрати, то ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ продовжувало виставляти рахунки на внесення орендних платежів, котрі Заводом приймалися, що підтверджується відомостями податкового обліку.

Із пояснень директора Заводу судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірних домкратів Заводу надав керівник ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ. Із пояснень керівника та головного бухгалтера Заводу також випливає, що з участю керівника позивача складно акт приймання-передачі спірних домкратів у рамках договору їх купівлі-продажу, і що на їх оплату ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ виставлено рахунок, котрий Заводом оплачено, проте позивач у подальшому ці кошти повернув. Оплата орендних платежів за договором оренди припинено у звязку з придбанням спірних домкратів, і включення їх до бухгалтерського обліку Заводу. Суд дійшов висновку, що встановити обставини укладення договору купівлі-продажу спірних домкратів, їх бухгалтерського обліку сторонами, здійснення розрахунків між сторонами щодо спірних домкратів та інші в рамках господарського судочинства неможливо, тому що обставини виготовлення документів щодо купівлі-продажу спірних домкратів та інші належить встановлювати та надавати їм оцінку у кримінальному провадженні. Неможливість зясування фактичних обставин спору в межах господарського судочинства унеможливлює вирішення спору у справі.

За твердженнями позивача, подані документи Заводом щодо купівлі-продажу спірних домкратів підроблено та використано в господарській діяльності, внаслідок чого ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ завдаються матеріальні збитки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи належить надіслати органу досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ Николаевский тепловозоремонтный завод звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу № 916/922/16 повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

На думку скаржника при винесені ухвали не було досліджено та враховано вміх обставин справи, саме по собі рішення є передвчасним, що призвело до невірного застосування норм матеріального права, у результаті чого суд дійшов невірного та необґрунтованого висновку і постановив незаконне рішення, яке повинно бути скасоване.

Скаржник з посиланням на положення ст. 30 ГПК України вказує те, що самі по собі твердження директора та бухгалтера позивача про підроблення підпису і печатки підприємства на договорі купівлі-продажу домкратів №4/1 від 09.12.2014р. та акті приймання-передачі обладнання від 01.06.2015р. не можуть бути підставою для направлення матеріалів до правоохоронних органів і тим більше для зупинення провадження у справі. Тим більше, що в матеріалах справи є інші докази, що спростовують такі показання, а саме оригінал самих договору і акту, а також експертний висновок про справжність підпису директора позивача на них.

Скаржник зазначає, що поряд з показаннями працівників позивача, в судове засідання викликались працівники відповідача і вони також надали пояснення щодо справжності договору №4/1 від 09.12.2014р. та акту приймання-передачі обладнання від 01.06.2015р., про що суд не зазначив в оскарженій ухвалі і не надав оцінки, а одразу зробив висновок про імовірність підроблення документів, ігноруючи зазначені пояснення і висновок експерта.

Таким чином, в розпорядженні суду є оригінали всіх документів, які мають значення для даного спору і взагалі стосуються взаємовідносин з оренди домкратів ДТ-40Т в кількості 22 шт., а саме: оригінал договору оренди обладнання від 01.09.2014р. №4 разом з актом приймання-передачі в двох зразках, наданих для проведення експертного дослідження підпису ОСОБА_4 обома сторонами; оригінал договору купівлі-продажу №4/1 від 09.12.2014р. з оригіналом акту приймання-передачі обладнання від 01.06.2015р.; засвідчені копії листів, що направлялись сторонами з приводу взаємовідносин за даними домкратами, оригінали яких оглядались в судових засіданнях; виписка з банку про оплату вартості даних домкратів; висновок №214 від 16.12.2016р. про підтвердження справжності підпису директора ТОВ «Магістраль-Юг» на договорі купівлі-продажу №4/1 від 09.12.2014р. та акті від 01.06.2015р., а суд першої інстанції робить необґрунтований та передвчасний висновок про імовірність підроблення документів.

Окремо, скаржник зазначив, що суду першої інстанції повідомлялось про те, що господарські правовідносини з приводу оренди домкратів на підставі договору оренди №4 від 01.09.2014р. також є предметом розгляду в іншій господарській справі №915/923/16 про стягнення заборгованості за оренду домкратів, що розглядалась ВГСУ. В даній справі судом касаційної інстанції постановою від 11.10.2017р., залишено без змін постанову ОАГС, якою скасовано рішення господарського Миколаївського суду і в позові відмовлено в повному обсязі з підстав того, що починаючи з 01.06.2015р., договір оренди №4 від 01.09.2014р. припинив свою дію, а відповідач, отримавши за договором купівлі-продажу №4/1 у власність домкрати ДТ-40 у кількості 22 шт. правомірно припинив сплачувати за них орендну плату.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позов подано (з урахуванням заяви від 14.09.2016р. №602 про зміну предмета позову) про зобовязання відповідача в порядку ст.785 ЦК України повернути майно: домкрати ДТ-40Т у кількості 22 шт., котрі передані за договором від 01.09.2014р. №4, від якого позивач відмовився з підстав, передбачених ст. 782 ЦК України, а саме через не внесення відповідачем протягом 3х місяців підряд плати за користування спірним майном.

Не погоджуючись з заявленим позовом, відповідач надав суду пояснення та підтверджуючі документи з приводу того, що між ТОВ «Магістраль-Юг» (покупець) та ТОВ Николаевский тепловозоремонтный завод (продавець) укладено договір №4/1 від 09.12.2014р., згідно умов якого, продавець зобовязався передати за ктом приймання-передачі у власність покупця домкрати ДТ-40Т у кількості 22 шт., загальною вартістю 50 000 грн., а покупець прийняти товар та оплатити його вартість протягом 10 календарних днів з момента надання продавцем відповідного рахунку. Договір вступає в силу з 01.07.2015р. і діє до повного виконання сторонами умов договору. На виконання умов вказаного договору складено акт приймання-передачі від 01.06.2015р. домкратів ДТ-40Т у кількості 22шт. загальною вартість 50000 грн., затверджений керівниками сторін. ТОВ «Магістраль-Юг» виставлено рахунок на оплату вартості проданих спірних домкратів, котрий ТОВ Николаевский тепловозоремонтный завод оплачено, проте позивач у подальшому ці кошти повернув.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.10.2017р. було вирішено надіслати матеріали справи №916/922/16 до органу досудового розслідування Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, 54050) для реєстрації кримінального провадження щодо підробки та використання документів купівлі-продажу домкратів ДТ-40Т у кількості 22 шт. загальною вартістю 50000 грн. між Товариством з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ та Товариством з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод.

Такий висновок суду мотивований тим, що встановити обставини укладення договору купівлі-продажу спірних домкратів, їх бухгалтерського обліку сторонами, здійснення розрахунків між сторонами щодо спірних домкратів та інші в рамках господарського судочинства неможливо, тому що обставини виготовлення документів щодо купівлі-продажу спірних домкратів та інші належить встановлювати та надавати їм оцінку у кримінальному провадженні. Неможливість зясування фактичних обставин спору в межах господарського судочинства унеможливлює вирішення спору у справі.

Відповідно до ст. 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінка доказів це визначення їх обєктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються.

Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозвязок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору.

При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви, з огляду на які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Відповідно до ст.90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, надсилання матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування.

В оскаржуваній ухвалі господарський суд послався на те, що за твердженням позивача, подані відповідачем документи щодо купівлі-продажу спірних домкратів підроблено та використано в господарській діяльності, внаслідок чого позивачу завдаються матеріальні збитки. Враховуючи викладене, суд визнав, що матеріали справи належить надіслати органу досудового розслідування.

? Проте, з матеріалів справи вбачається, що в ній є оригінали всіх документів, які мають значення для даного спору і стосуються взаємовідносин з оренди домкратів ДТ-40Т в кількості 22 шт., а саме: оригінал договору оренди обладнання від 01.09.2014р. №4 разом з актом приймання-передачі в двох зразках, наданих для проведення експертного дослідження підпису ОСОБА_4 обома сторонами; оригінал договору купівлі-продажу №4/1 від 09.12.2014р. з оригіналом акту приймання-передачі обладнання від 01.06.2015р.; засвідчені копії листів, що направлялись сторонами з приводу взаємовідносин за даними домкратами, оригінали яких оглядались в судових засіданнях; виписка з банку про оплату вартості даних домкратів; висновок експерта №214 від 16.12.2016р. про підтвердження справжності підпису директора ТОВ «Магістраль-Юг» на договорі купівлі-продажу №4/1 від 09.12.2014р. та акті від 01.06.2015р.

Так, відповідачем окремо зазначено, що господарському суду повідомлялось про те, що господарські правовідносини з приводу оренди домкратів, які склались на підставі договору оренди №4 від 01.09.2014р. також є предметом розгляду в іншій господарській справі №915/923/16 про стягнення заборгованості за оренду домкратів, що розглядалась ВГСУ.

В даній справі судом касаційної інстанції постановою від 11.10.2017р., залишено без змін постанову ОАГС від 11.05.2017р., якою скасовано рішення господарського Миколаївського суду від 14.09.2016р., в позові відмовлено в повному обсязі з підстав того, що договір оренди №4 від 01.09.2014р. є чинним, в судовому порядку не оспорений. Доказів в спростування цієї обставини сторонами до матеріалів справи не надано. Починаючи з 01.06.2015р., договір оренди №4 від 01.09.2014р. припинив свою дію, а відповідач, отримавши за договором купівлі-продажу №4/1 у власність домкрати ДТ-40 у кількості 22 шт. правомірно припинив сплачувати за них орендну плату.

Колегія суддів вважає, що в порушення норм процесуального закону, місцевий господарський суд не навів обґрунтованих мотивів, які дали підстави для неможливості зясування фактичних обставин спору в межах господарського судочинства, зокрема наявність обґрунтованих сумнівів у наданих сторонами доказах, протиріч у наданих доказах, відсутність конкретних відомостей, необхідних для зясування обставин, що мають значення для справи з огляду на предмет спору та підстави позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність дій суду щодо зупинення провадження у справі з підстав направлення матеріалів справи до органів досудового розслідування, оскільки обґрунтовані мотиви для таких дій суд не навів, тому визнати зупинення провадження у справі правомірним не можна, у звязку з чим оскаржувана ухвала у справі підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для розгляду.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ст. 104 ГПК України).

Водночас, постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 р. № 4 роз'яснено, що господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку (п. 12).

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню, як така, що фактично спрямована на затягування судового процесу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки місцевого господарського суду не ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права у звязку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваної у справі ухвали суду та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.10.2017 року у справі №915/922/16 про передачу матеріалів справи органу досудового розслідування та зупинення провадження - скасувати.

Справу №915/922/16 направити до господарського суду Миколаївської області для подальшого розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.І. Жеков

Суддя М.А. Мишкіна