ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2017 Справа № 904/8335/17

За позовом Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

до Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, м. Дніпро

про стягнення 98250,94 грн, розірвання договорів оренди та виселення

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність № 138/17 від 13.03.2017;

від відповідача: директор ОСОБА_2, паспорт серії АЕ № 338667, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 09.09.1996; представник ОСОБА_3, довіреність № 2/17 від 25.09.2017; представник ОСОБА_4, довіреність № 3/17 від 25.09.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, перейменованого 14.09.2017 згідно наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2017 №2503/5, (далі - відповідач), у якому заявило вимоги про:

стягнення з відповідача витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за користування нерухомим майном в сумі 98250,94 грн;

розірвання договору № 47/17/в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю;

розірвання договорів оренди нерухомого майна, укладених з відповідачем №48-3/VІІ-47 та №663-32/VІ-47;

виселення з орендованих приміщень.

20.09.2017 до початку розгляду справи по суті позивач подав заяву, якою фактично змінив п. 5 прохальної частини позову, доповнивши її словами та цифрами: "виселити з орендованих приміщень Перший Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги загальною площею 138,9 кв.м. (кабінети № 176, 325, 326, 327, 328, 329, 329а, 365, 366) та приміщення загальною площею 9,8 кв.м. (кабінет № 326), які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 52".

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона не суперечить приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), тому приймає її до розгляду.

Крім того, позивач подав письмові пояснення, якими повністю підтримує свої заявлені вимоги.

26.09.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки, на його думку, договір №47/17/ц від 12.06.2017 є неукладеним через недосягнення сторонами всіх істотних умов договору, у зв'язку з чим всі претензії позивача та всі вимоги на підставі умов цього договору не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач подав письмові пояснення, у яких зауважив, що неправильне визначення площі приміщення позивачем у рахунках та ненадання їх останнім позбавляє можливості відповідача здійснити контррозрахунок вартості комунальних послуг на одиницю площі.

На підставі ст. 77 ГПК України у судових засіданнях оголошено перерви: з 26.09.2017 до 05.10.2017 та з 05.10.2017 до 17.10.2017.

04.10.2017 відповідач подав додаткові пояснення, якими повністю підтримує свою правову позицію та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Окрім того, відповідач подав до суду клопотання у порядку ст. 38 ГПК України про витребування у позивача ряду документів, які на його думку, мають істотне значення для розгляду справи, яке з огляду на обставини справи судом задоволено.

У судовому засіданні 06.11.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 07.11.2017.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 між Комунальним підприємством „Агропроекттехбуд Дніпропетровської обласної ради (далі орендодавець, позивач) та Першим дніпропетровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі орендар, відповідач), було укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №663-32/VI-47 (далі - договір оренди №663-32), за умовами п. 1.1 якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 15.07.2015 №663-32/VI передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, далі обєкт оренди, для розміщення працівників Першого Дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно з наказом Координаційного центру з надання правової допомоги Міністерства юстиції України №156 від 23.08.2017 Перший дніпропетровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги перейменовано на Перший дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Пунктом 11.1 договору оренди №663-32 визначено, що цей договір набирає чинності з 01.07.2015 року та діє до 31.05.2018 року включно, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 2.1 договору оренди №663-32 обєктом оренди є: нерухоме майно приміщення загальною площею 138,9 кв.м (кабінети № 176, 325, 326, 327, 328, 329, 329а, 365, 366), яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52, на першому і третьому поверхах адміністративної будівлі.

Опис технічного стану обєкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначається в акті приймання-передачі обєкта оренди, що є невідємною частиною цього договору (додаток 1) (п. 2.3 договору оренди №663-32).

Відповідно до п. 2.4 договору оренди №663-32 обєкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області.

Обєкт оренди, а саме нерухоме майно загальною площею 138,9 кв.м, яке складається з приміщень кабінетів № 176, 325, 326, 327, 328, 329, 329а, 365, 366 першого і третього поверхів та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52, було передане орендодавцем та прийнято орендарем у строкове платне користування, що підтверджується складеним сторонами договору актом приймання-передачі нерухомого майна (т. 1, а.с. 66).

Пунктом 3.1 договору оренди №663-32 передбачено, що за користування обєктом оренди орендар сплачує 1 грн. на рік (без урахування ПДВ та індексу інфляції), крім того ПДВ 00 грн. 20 коп., усього 01 грн. 20 коп. розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається коригуванням розміру орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції у наступному місяці (п. 3.2 цього договору).

У п. 3.8 договору оренди №663-32 сторони узгодили, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж і т.ін. не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо у формі та порядку, погодженому з орендодавцем.

Пунктом 5.2 договору оренди №663-32 на орендаря покладено, зокрема, такі обовязки: використовувати обєкт оренди відповідно до його цільового призначення та умов цього договору (п. 5.2.1); вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі (п. 5.2.2); забезпечити належне збереження, експлуатацію і санітарне утримання обєкту оренди, запобігати його пошкодженню і псуванню, нести відповідальність за порушення санітарних правил (п. 5.2.3).

За умовами п. 6.1 договору оренди №663-32 орендодавець має такі права: в будь-який час проводити необхідний огляд та перевірку дотримання орендарем умов договору, в т.ч. наявність, стан, ефективність та цільове використання обєкта оренди (п. 6.1.1); виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану обєкта оренди внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору (п. 6.1.2); вимагати, в тому числі шляхом звернення до суду, при несплаті орендарем орендної плати протягом 2 (двох) місяців з дня настання строку платежу дострокового розірвання договору, стягнення заборгованості та примусового виселення орендаря (п. 6.1.3).

Згідно з п. 12.1 договору оренди №663-32 усі зміни та доповнення до нього оформлюються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами та погодження з Дніпропетровською обласною радою. Одностороння відмова від договору не допускається (п. 12.4 договору оренди №663-32).

Відповідно до п. 12.6 договору оренди №663-32 цей договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї зі сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 12. 7 договору оренди №663-32).

Додатковою угодою №1 від 01.11.2015 до договору оренди №663-32 сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 2.1 цього договору та викладення його в наступній редакції:

„2.1. Обєктом оренди є:

нерухоме майно приміщення загальною площею 132,3 кв.м (кабінети № 138. 139, 140, 141, 142, 143, 176, 325, 327, 366), яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52, на першому і третьому поверхах адміністративної будівлі..

У звязку з укладенням даної додаткової угоди орендар повернув орендодавцю приміщення кабінетів № 326, 328, 329, 329а та 365 загальною площею 73,0 кв.м і прийняв від останнього приміщення кабінетів № 138, 139, 140, 141, 142, 143 загальною площею 66,4 кв.м, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання передачі нерухомого майна від 01.11.2015, які є додатками №2 і №3 до договору оренди №663-32 (т. 1, а.с. 68, 69).

В подальшому між позивачем, як орендодавцем, і відповідачем, як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №48-3/VIІ-47 (далі - договір оренди №48-3), за умовами п. 1.1 якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 25.03.2016 №48-3/VIІ передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, далі обєкт оренди, для розміщення працівників Першого дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Пунктом 11.1 договору оренди №48-3 визначено, що цей договір набирає чинності з 01.11.2015 року та діє до 01.10.2018 року включно, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 2.1 договору оренди №48-3 обєктом оренди є: нерухоме майно приміщення загальною площею 9,8 кв.м (кабінет № 326), яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52, на третьому поверсі адміністративної будівлі.

Опис технічного стану обєкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначається в акті приймання-передачі обєкта оренди, що є невідємною частиною цього договору (додаток 1) (п. 2.3 договору оренди №48-3).

На виконання умов договору оренди №48-3 орендодавець передав відповідачу (орендарю) нерухоме майно загальною площею 9,8 кв.м (кабінет № 326), яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52 на третьому поверсі адміністративної будівлі, що підтверджується актом приймання передачі, підписаним орендарем та орендодавцем без зауважень та заперечень (т. 1, а.с. 56).

Умови пунктів 2.4, 3.1, 3.2, 3.8, 5.2 (а саме підпунктів 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3), 6.1 (у т.ч. підпунктів 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3), 12.1, 12.4, 12.6, 12. 7 договору оренди №48-3 аналогічні умовам тих самих пунктів договору оренди №663-32, які наведено вище.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 05.02.2016 року між позивачем, к балансоутримувачем, та відповідачем, як орендарем, було укладено договір №47/16/в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі договір про відшкодування №47/16/в), за умовами п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 52, корисною площею 2967,10 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувач на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується приміщенням відповідно до договорів оренди та додаткових угод, укладених до них.

Виходячи зі змісту підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договір про відшкодування №47/16/в перелік послуг, які балансоутримувач будівлі зобовязується забезпечити орендарю, наводиться у додатку №1 до цього договору, а розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача.

У додатку №1 "Перелік комунальних послуг та послуг з обслуговування та утримання в чистоті будівлі та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) за адресою вул. Комсомольська, 52" до договору про відшкодування №47/16/в сторони зазначили, що згідно ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні установи мають право брати бюджетні зобовязання та здійснювати платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, вартість яких не перевищує суми виділених коштів; узгодили назви, коди, суми вартості послуг, а також загальну очікувану вартість послуг за період січень-березень 2016 року в сумі 13650,00 грн (у т.ч. ПДВ 2275,00 грн).

В подальшому сторони неодноразово змінювали загальну суму договору про відшкодування №47/16/в, а саме: додатковими угодами №1, №2 від 31.03.2016, №5 від 24.11.2016, №7 від 19.12.2016 збільшували її на 45350,00 грн, 25592,44 грн, 15300,00 грн та 1431,55 грн відповідно, а додатковою угодою №6 від 24.11.2016 зменшили на 104,11 грн.

Відповідно до пункту 6.1 договору про відшкодування №47/16/в в редакції додаткової угоди №1 від 31.03.2016 цей договір укладено строком на рік, набирає чинності з моменту підписання його сторонами та, відповідно ст. 631 Цивільного кодексу України, діє з 01.01.2016 по 31.12.2016 року включно.

Пунктом 6.4 договору про відшкодування №47/16/в сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Доказів наявності заперечень сторін щодо продовження дії договору про відшкодування №47/16/в, заявлених протягом місяця після закінчення строку його чинності, матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що між ним та Першим Дніпропетровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги також було укладено договір №47/17/в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі договір про відшкодування №47/17/в), а саме: нежитлового приміщення загальною площею 226,2 кв.м, що складається з основної площі 142,1 кв.м (кабінетів відповідно до договорів оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області і додаткових угод, укладених до одного з них) та допоміжної площі 84,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 52, що знаходиться на балансі Комунального підприємства „Агропроекттехбуд Дніпропетровської обласної ради.

Позивачем до позовних матеріалів додано копію його примірника цього договору (т. 1, а.с. 42-44).

Згідно з п. 2.2.3 договору про відшкодування №47/17/в орендар зобовязаний своєчасно вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за комунальні та експлуатаційні послуги. Розрахунки проводяться щомісячно відповідно до виставлених рахунків у 10-денний термін з дати їх отримання.

Пунктом 5.1 договору про відшкодування №47/17/в передбачено, що за невиконання та неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Позивач стверджує, що в порушення статей 525, 530, 610, 612 617, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України та пунктів 2.2.3, 5.1 договору про відшкодування №47/17/в відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання передбачених договором та законом зобовязань зі своєчасної оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за користування майном, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у загальній сумі 98250,94 грн за період з 31.01.2017 по 31.07.2017.

Вищевказані обставини і стали причиною звернення до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір №47/17/в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю є неукладеним з огляду на недосягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов, а жодних умов договорів оренди №633-32 і №48-3 відповідачем не порушено.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною другою даної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з частиною 3 статті 203 цього Кодексу волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами частини 4 статті 179 Господарського кодексу України (далі ГК України) при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Згідно з розясненнями Державної казначейської служби України, викладеними у листі №1708/936-10335 від 07.05.2013, якщо на балансі розпорядника бюджетних коштів знаходиться будівля, приміщення якої орендує інша бюджетна установа, орендодавець укладає з орендарем договір оренди відповідно до Типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди), затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 р. №1774, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.12.2000 р. за N 931/5152 (далі - Наказ). В указаному листі Державної казначейської служби України також зазначено, що в орендну плату не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладеної угоди зобов'язується надавати орендодавець, на балансі якого перебуває це майно. Якщо приміщеннями користуються і орендар, і балансоутримувач (як це буває у переважній більшості випадків), то орендар бере участь в утриманні відповідних приміщень (у відповідній пропорції). Між орендарем і балансоутримувачем укладається договір відповідно до Примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженого Наказом. Орендодавець розподіляє між орендарями витрати на утримання приміщень залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, системи тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно до розміру орендованої організаціями площі.

Отже, відносини між сторонами даного спору щодо відшкодування витрат на отримання орендованого майна та комунальних послуг, що надаються орендарю, повинні бути узгоджені та визначені на основі Примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 №1774.

У відповідності до частини першої статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частини 2, 3 ст. 180 ГК України).

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладення господарських договорів. Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (частини 1,2 ст. 181 ГК України).

Згідно з частиною 4статті 181 цього Кодексу за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (частини 5, 6 статті 181 ГК України).

Частиною восьмою вказаної статті ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи листування між сторонами з приводу укладення договору про відшкодування №47/17/в, балансоутримувачем на початку березня 2017 року орендареві було надано проект договору про відшкодування №47/17/в, у якому вдвічі збільшено розмір оплати експлуатаційних послуг у 2017 році за квадратний метр орендованої площі та додано останньому допоміжну площу в розмірі 84,1 кв.м.

Відповідач зазначає, що листом від 29.03.2017 за №01-02/64 просив позивача (балансоутримавача) надати розяснення щодо збільшення вартості експлуатаційних послуг та збільшення орендованої площі приміщень на 59,2% за рахунок допоміжної площі. Однак, у визначений термін відповіді позивача відповідачем отримано не було, розрахунок вартості витрат на утримання будівлі та прибудинкової території на неодноразові звернення орендаря був наданий балансоутримувачем лише 10.05.2017.

Згідно листа Першого дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги за №01-02/103 від 12.06.2017, адресованого позивачу, орендарем 22.05.2017 у додатках до листа балансоутримувача вих. №292/17 від 18.05.2017 було отримано два примірники не підписаного проекту договору про відшкодування №47/17/в для розгляду та підписання.

У звязку з невідповідністю вказаного проекту договору про відшкодування №47/17/в Примірному договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженому наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 року №1774, відповідачем було складено протокол розбіжностей.

Листом за №01-02/103 від 12.06.2017 відповідач направив на адресу позивача два примірники підписаного з запереченнями договору про відшкодування №47/17/в та два примірники протоколу розбіжностей до цього договору з проханням їх розгляду, підписання та повернення примірника відповідача.

У відповідь на вищезазначене звернення відповідача, позивач листом за №319/17 від 15.06.2017 зазначив, що згідно рішення Дніпропетровської обласної ради №201-10/VI від 27.12.2011 року, пункту 9 ОСОБА_3 розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, витрати на утримання нерухомого майна, зданого в оренду одночасно кільком підприємствам, організаціям, і прибудинкової території, розподіляються між ними залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині пропорційно розміру займаної підприємствами, установами та організаціями загальної площі будівлі.

Крім того, даним листом відповідача повідомлено, що Комунальне підприємство «Агропроекттехбуд» Дніпропетровської обласної ради» не погоджується з протоколом розбіжностей у звязку тим, що договір про відшкодування №47/17/в було погоджено та підписано обома сторонами зазначеного договору.

Тобто, балансоутримувачем (орендодавцем) не було дотримано приписів ст. 181 ГК України щодо порядку розгляду отриманого від орендаря протоколу розбіжностей до договору про відшкодування №47/17/в у 20-денний строк, у звязку з чим розбіжності сторін щодо предмету та строку дії цього договору залишилися не врегульованими.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми статей 179-181 ГК України, суд доходить висновку, що договір про відшкодування №47/17/в є неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки сторонами цього договору не було досягнуто згоди з усіх його істотних умов.

Позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованість у сумі 98250,94 грн за виставленими ним на підставі договору про відшкодування №47/17/в рахунками, у тому числі:

- рахунок на оплату №47 від 31.01.2017 на суму 9742,90 грн;

- рахунок на оплату №102 від 31.01.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №231 від 28.02.2017 на суму 11150,07 грн;

- рахунок на оплату №232 від 28.02.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №376 від 31.03.2017 на суму 4123,65 грн;

- рахунок на оплату №377 від 31.03.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №566 від 30.04.2017 на суму 2880,90 грн;

- рахунок на оплату №567 від 30.04.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №666 від 31.05.2017 на суму 2106,26 грн;

- рахунок на оплату №667 від 31.05.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №804 від 30.06.2017 на суму 1851,42 грн;

- рахунок на оплату №805 від 30.06.2017 на суму 9188,24 грн;

- рахунок на оплату №944 від 31.07.2017 на суму 2078,06 грн;

- рахунок на оплату №945 від 31.07.2017 на суму 9188,24 грн.

Розрахунок наведених сум по відшкодуванню витрат за надані комунальні та експлуатаційні послуги позивачем здійснено виходячи з площі приміщень, яка дорівнює 226,2 кв.м. При цьому, матеріали справи не містять доказів узгодження між сторонами змін щодо площі обєктів оренди за договорами оренди №663-32 та №48-3, що свідчить про необґрунтованість здійснених позивачем нарахувань у вказаних сумах.

Також позивачем не надано доказів прийняття органами місцевого самоврядування рішень про встановлення розміру витрат на обслуговування приміщень комунальної власності.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 98250,94 грн є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України та ч. 7 ст. 193 ГК України).

Нормами статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За умовами пунктів 12.5 договорів оренди №663-32 та №48-3 їх дія припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації обєкта оренди орендарем; банкрутства орендаря; у випадку, передбаченому п. 11.2 цього договору.

Пунктами 11.2 договорів оренди №663-32 та №48-3 передбачено, що у разі порушення орендарем зобовязань по сплаті орендної плати та якщо сума заборгованості по орендній платі перевищуватиме суму внесеного завдатку, договір оренди припиняється.

Відповідно до пунктів 12.7 договорів оренди №663-32 та №48-3 на вимогу однієї зі сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами.

Підпунктами 6.1.3 пунктів 6.1 6.1 договорів оренди №663-32 та №48-3 орендодавцеві надано право вимагати, в тому числі шляхом звернення до суду, дострокового розірвання договору, стягнення заборгованості та примусового виселення орендаря при несплаті орендарем орендної плати протягом 2 (двох) місяців з дня настання строку платежу.

Позивачем не надано суду доказів порушення відповідачем умов договорів оренди №663-32 та №48-3 як у частині сплати орендної плати, так і в частині будь-яких інших зобовязань.

Відповідач здійснив страхування орендованого майна під час розгляду справи в суді, але суд не вбачає підстав вважати, що це позбавило позивача права отримати те, на що він розраховував при укладенні договору, тому вважає, що ця обставина може бути єдиною самостійною підставою для розірвання договорів оренди і в договорах це також не передбачено.

Пунктами 3.8 договорів оренди №663-32 та №48-3 визначено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж і т.ін. не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо у формі та порядку, погодженому з орендодавцем. Між сторонами договорів оренди №663-32 та №48-3 не було досягнуто згоди щодо форми та порядку оплати вартості комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартості послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж і т.і., тому несплата відповідачем рахунків позивача за період з 31.01.2017 по 31.07.2017, виставлених на підставі неукладеного договору про відшкодування №47/17/в, не може вважатися істотним порушенням цих договорів оренди.

Отже, позивач не довів суду тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2017.

Суддя ОСОБА_5