РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017Справа №910/16776/17

За позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави особі Міністерства оборони України

до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів"

про стягнення 25 067, 37 грн.

Суддя Щербаков С.О.
Представники:
від прокуратури: Спора Г.І.;

від позивача: Бабін Д.А.;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі-позивач) звернувся до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" (далі-відповідач) про стягнення 25 067, 37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором комісії № 225/4/29-09вр (щодо відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку) від 01.06.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2017 за участю представників сторін.

17.10.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Міністерства оборони України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 02.10.2017.

Розгляд справи відкладався в порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 16.11.2017.

У даному судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.11.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.06.2009 між Міністерством оборони України (далі - комітент) та Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" (далі - комісіонер) укладено договір комісії № 225/4/29-09вр (щодо відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку), умовами якого передбачено, що комітент доручає комісіонеру, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечать цьому договору, та виконати від свого імені, в інтересах комітента та за рахунок останнього договір з покупцем на реалізацію на внутрішньому ринку, згідно із специфікацією спецвиробів, які передаються комітентом комісіонеру для реалізації покупцю (додаток № 1 до цього договору) на умовах ЕХW військові частини НОМЕР_1 (м. Волочиськ Хмельницької обл.), НОМЕР_2 (смт. Машівка Полтавської обл.) відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової палати «Інкотермс» у редакції 2000 року.

Комісіонер здійснює реалізацію спецвиробів покупцю, який визначається на конкурентних засадах, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.08.08 № 1092-р. За результатами визначення покупця комісіонер надає комітенту відповідний звіт, який стає невід`ємною частиною договору. При цьому реалізація спецвиробів проводиться серед покупців, які можуть набути права власності на спецвироби, що відповідно до цивільного законодавства вилучені чи обмежені в цивільному обороті.

Відшкодування витрат комісіонеру, пов`язаних із організацією реалізації спецвиробів покупцю за цим договором, сплата податків та обов`язкових платежів до бюджету крім тих, що комісіонер відповідно до чинного законодавства має сплачувати самостійно за рахунок власних обігових коштів (податок на прибуток тощо), а також відрахування сум комісійної плати здійснюється за рахунок коштів, які надійдуть на рахунок комісіонера від покупця за реалізовані спецвироби.

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна сума цього договору, за яким комітент передає для реалізації комісіонеру спецвироби підтверджується додатками до цього договору і встановлюється сторонами у розмірі 10 344 108, 45 грн. (без ПДВ). Загальна сума договору визначена комітентом (додатком № 5 до цього договору) залишкова вартість спецвиробів.

Згідно п. 5.1. договору, за виконання доручення за цим договором комісіонер з коштів, що перераховані покупцем отримує комісійну плату у розмірі 5,0 % (у тому числі ПДВ) від загальної суми коштів, фактично отриманої комісіонером від покупця за реалізовані спецвироби, з ПДВ. Моментом відрахування (нарахування) комісійної плати є дата перерахування комісіонером комітенту коштів, що належать останньому.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що кошти (частина коштів), які надійшли на рахунок комісіонера за реалізовані спецвироби (частину спецвиробів) покупцю, за виключенням податку на додану вартість, комісійної плати та документально підтверджених сум витрат, понесених комісіонером при організації реалізації спецвиробів (частини спецвиробів) покупцю за цим договором (у розмірах узгоджених з комітентом), у строк п`яти банківських днів з дати підписання відповідного(их) акта(ів) прийому-передачі спецвиробів (частини спецвиробів) від комісіонера до покупця перераховуються у гривнях на рахунок комітента, зазначений у пункті 16.1. цього договору. Суму та дату зарахування коштів на рахунок комісіонера комісіонер підтверджує довідкою із банку. В день перерахування коштів на рахунок комітента комісіонер надає відповідну інформацію до Департаменту фінансів МО України та Департаменту економічної та господарської діяльності МО України. До п`ятого числа місяця, що слідує за звітним, комісіонер незалежно від обсягів фінансових операцій пов`язаних із реалізацією, надсилає комітенту звіт про хід реалізації майна за договором (форму звіту наведено у додатку № 8 до цього договору).

Умовами п. 6.6. договору сторони погодили, що прийом-передача спецвиробів від комітента до комісіонера (за кількістю та номенклатурою) здійснюється повноважними представниками сторін у пункті(ах) визначеному(их) умовами передачі відповідно до пункту 3.1. цього договору, з оформленням акта(ів) прийому-передачі спецвиробів (зразок акта прийому-передачі спецвиробів наведено у додатку № 4 до цього договору).

Дія цього договору закінчується після виконання сторонами зазначених у ньому взаємних зобов`язань, але не пізніше 30.12.2009 (п. 12.4. договору).

Специфікацією, що є додатком № 1 до договору № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 сторони погодили спецвироби, які передаються комітентом комісіонеру для реалізації покупцю, зокрема дихлоретан у кількості 78, 7835 тон. (п. 59 Специфікації).

Додатком № 2 до договору № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 сторони погодили зведену відомість запланованих надходжень та витрат за договором.

Додатковою угодою № 1 від 25.12.2009 до договору комісії № 225/4/29-09вр (щодо відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку) від 01.06.2009, сторони домовились продовжити термін дії договору до 30.06.2010.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено конкурс щодо продажу військового майна Міністерства оборони України згідно договору комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009, а саме: дихлоретан у кількості 78, 835 тон.

Відповідно до протоколу № 20-10 засідання конкурсної комісії з організації конкурсу щодо продажу військового майна від 17.06.2010, за результатами розгляду конкурсних пропозицій учасників конкурсу комісією визнано переможцем конкурсу з придбання майна дихлоретану у кількості 78, 835 т. ОСОБА_1 , який запропонував найвищу ціну. За майно переможець повинен сплатити 32 300, 00 грн. у тому числі ПДВ 5 383, 33 грн. у термін 5 ти банківських днів з дня отримання рахунку-фактури.

Згідно довідки № 499-14 від 23.06.2010 Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" було повідомлено Міністерство оборони України, що на виконання договору комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" отримані кошти у сумі 32 300, 00 грн. за дихлоретан у кількості 78, 835 тн, з яких підлягають перерахуванню Міністерству кошти у сумі 25 301, 67 грн. (104, 87 %), у зв`язку з чим просило Міністерство надати розпорядження відповідним особам щодо видачі наряду на отримання з в/ч НОМЕР_2 , смт. Машівка, дихлоретану у кількості 78, 835 тн, п. 59 Специфікації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем передано, а ОСОБА_1 прийнято майно: дихлоретан у кількості 78, 835 тон., що підтверджується актом прийому-передачі майна від 21.12.2010 та нарядом № 181/3/346/РЖБЗ від 29.07.2010 (копії у матеріалах справи).

Як стверджує позивач, відповідачем в порушення своїх зобов`язань за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 не було перераховано кошти від реалізації надлишкового військового майна, у зв`язку з чим листом від 23.06.2017 № 503/18/2189 Міністерство оборони України звернулося до Військового прокурора Київського гарнізону про стягнення не перерахованих, зокрема за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 грошових коштів.

Згідно довідки № 503/18/4022 від 02.06.2017 заборгованість Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" перед Міністерством оборони України за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 станом на 01.06.2017 від реалізації надлишкового рухомого військового майна складає 25 067, 37 грн., що також підтверджується актом про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009, затвердженого комісіонером - Публічним акціонерним товариством Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів", який містить наступні висновки: реалізація майна здійснена не у повному обсязі у зв`язку із закінченням терміну дії договору, обов`язки ПАТ ДАК «НМАЦ» щодо розрахунків за реалізоване майно не виконані, загальна сума боргу Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" перед Міністерством оборони України складає 25 067, 37 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, військовий прокурор в інтересах Міністерства оборони України зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо перераховано коштів від реалізації надлишкового військового майна, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 25 067, 37 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Частинами 1, 3 ст. 1012 Цивільного кодексу України встановлено, що договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Згідно ч. 1 ст. 1013 Цивільного кодексу України, комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою. За договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору. Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере). У разі порушення третьою особою договору, укладеного з нею комісіонером, комісіонер зобов`язаний негайно повідомити про це комітента, зібрати та забезпечити необхідні докази. Комітент має право вимагати від комісіонера відступлення права вимоги до цієї особи (ст.1016 Цивільного кодексу України ).

Положеннями ст. 1022 Цивільного кодексу України передбачено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як встановлено судом вище, 01.06.2009 між Міністерством оборони України (далі - комітент) та Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" (далі - комісіонер) укладено договір комісії № 225/4/29-09вр (щодо відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку), умовами якого передбачено, що комітент доручає комісіонеру, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечить цьому договору, та виконати від свого імені, в інтересах комітента та за рахунок останнього договір з покупцем на реалізацію на внутрішньому ринку, згідно із специфікацією спецвиробів, які передаються комітентом комісіонеру для реалізації покупцю (додаток № 1 до цього договору) на умовах ЕХW військові частини НОМЕР_1 (м. Волочиськ Хмельницької обл.), А 0312 (смт. Машівка Полтавської обл.) відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової палати «Інкотермс» у редакції 2000 року.

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна сума цього договору, за яким комітент передає для реалізації комісіонеру спецвироби підтверджується додатками до цього договору і встановлюється сторонами у розмірі 10 344 108, 45 грн. (без ПДВ). Загальна сума договору визначена комітентом (додатком № 5 до цього договору) залишкова вартість спецвиробів.

Відповідачем було проведено конкурс щодо продажу військового майна Міністерства оборони України згідно договору комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009, а саме: дихлоретан у кількості 78, 835 тон.

Відповідно до протоколу № 20-10 засідання конкурсної комісії з організації конкурсу щодо продажу військового майна від 17.06.2010, за результатами розгляду конкурсних пропозицій учасників конкурсу комісією визнано переможцем конкурсу з придбання майна дихлоретану у кількості 78, 835 т. ОСОБА_1 , який запропонував найвищу ціну. За майно переможець повинен сплатити 32 300, 00 грн. у тому числі ПДВ 5 383, 33 грн. у термін 5 ти банківських днів з дня отримання рахунку-фактури.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем передано, а ОСОБА_1 прийнято майно: дихлоретан у кількості 78, 835 тон, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 21.12.2010 та нарядом № 181/3/346/РЖБЗ від 29.07.2010 (копії у матеріалах справи).

Згідно п. 5.1. договору, за виконання доручення за цим договором комісіонер з коштів, що перераховані покупцем отримує комісійну плату у розмірі 5, 0 % (у тому числі ПДВ) від загальної суми коштів, фактично отриманої комісіонером від покупця за реалізовані спецвироби, з ПДВ. Моментом відрахування (нарахування) комісійної плати є дата перерахування комісіонером комітенту коштів, що належать останньому.

Відповідно до 5.7. договору, кошти (частина коштів), які надійшли на рахунок комісіонера за реалізовані спецвироби (частину спецвиробів) покупцю, аз виключенням податку на додану вартість, комісійної плати та документально підтверджених сум витрат, понесених комісіонером при організації реалізації спецвиробів (частини спецвиробів) покупцю за цим договором (у розмірах узгоджених з комітентом), у строк п`яти банківських днів з дати підписання відповідного(их) акта(ів) прийому-передачі спецвиробів (частини спецвиробів) від комісіонера до покупця перераховуються у гривнях на рахунок комітента, зазначений у пункті 16.1. цього договору. Суму та дату зарахування коштів на рахунок комісіонера комісіонер підтверджує довідкою із банку. В день перерахування коштів на рахунок комітента комісіонер надає відповідну інформацію до Департаменту фінансів МО України та Департаменту економічної та господарської діяльності МО України. До п`ятого числа місяця, що слідує за звітним, комісіонер незалежно від обсягів фінансових операцій пов`язаних із реалізацією, надсилає комітенту звіт про хід реалізації майна за договором (форму звіту наведено у додатку № 8 до цього договору).

Так, відповідно до акту про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009, затвердженого комісіонером - Публічним акціонерним товариством Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів", відповідачем було реалізовано майно - дихлоретан у кількості 78, 835 тон на суму 32 300, 91 грн., з яких комісійна плата становить 1600, 05 грн. та суму ПДВ 5 333, 49 грн.

Зокрема вищезазначений акт містить наступні висновки: реалізація майна здійснена не у повному обсязі у зв`язку із закінченням терміну дії договору, обов`язки ПАТ ДАК «НМАЦ» щодо розрахунків за реалізоване майно не виконані, загальна сума боргу Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" перед Міністерством оборони України складає 25 067, 37 грн.

Таким чином, суд відзначає, що відповідачем в порушенням взятих на себе зобов`язань за договором комісії № 225/4/29-09вр від 01.06.2009 не було перераховано Міністерству оборони України кошти від реалізації надлишкового військового майна у сумі 25 067, 37 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо перераховання коштів від реалізації надлишкового військового майна та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору комісії № 225/4/29-09вр (щодо відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку) від 01.06.2009 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25 067, 37 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави особі Міністерства оборони України задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 15, ідентифікаційний код - 20064284) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код - 00034022) 25 067 (двадцять п`ять тисяч шістдесят сім) грн. 37 коп. заборгованості та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 21.11.2017.

Суддя Щербаков С.О.