КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа№ 911/5250/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від ПАТ „Златобанк": Новохатній О.В. - представник за довіреністю

від ліквідатора банкрута: Жеронкін Д.Л. - представник за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Златобанк" Славкіної М.А. на ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року

у справі № 911/5250/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Голови ліквідаційної комісії ТОВ „Євротехпласт"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Євротехпласт"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.09.2017 року у справі № 911/5250/15 задоволено клопотання арбітражного керуючого Білика Ю.М. та надано згоду на продаж майна, що виступає предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Златобанк" у справі про банкрутство № 911/5250/15 на підставі Договору застави № 121/12-KLMV/S-6 від 24.09.2014 року, в складі цілісного майнового комплексу, в порядку, встановленому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Златобанк" Славкіної М.А. звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А.. Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 09.10.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ „Златобанк" у справі № 911/5250/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.10.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 07.11.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні 07.11.2017 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року.

Представник ліквідатора банкрута в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

07.11.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ „Златобанк" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як встановлено судом, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/5250/15 за заявою Голови ліквідаційної комісії ТОВ „Євротехпласт" про банкрутство боржника в порядку, передбаченому ст. 95 Закону про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 29.03.2016 року ТОВ „Євротехпласт" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії боржника Лобачова І.А.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою суду від 05.07.2016 року достроково припинено повноваження ліквідатора Лобачова І.А. та призначено на відповідну посаду арбітражного керуючого Білика Ю.М.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 18.04.2017 року затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого, в тому числі, окремо включено грошові вимоги ПАТ „Златобанк" у сумі 2 400 000,00 грн., як забезпечені заставою майна ТОВ „Євротехпласт" згідно договору застави № 121/12-KLMV/S-6 від 24.09.2014 року, перелік, місцезнаходження та детальний опис якого наведено в Статті 3 Договору застави, і які підлягають задоволенню позачергово.

29.08.2017 року та 30.08.2017 року до суду надійшли тотожні за змістом клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Білика Ю.М. про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Златобанк", в порядку ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, за наслідками розгляду яких суд першої інстанції дійшов висновку про їх задоволення та надання згоди ліквідатору на продаж майна банкрута, що виступає предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Златобанк", у складі ЦМК в установленому законом порядку.

Перевіряючи законність винесення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 1 статті 43 Закону про банкрутство визначено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 вказаного закону, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Частиною 1 ст. 57 згаданого закону передбачено, що початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим.

Продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів (ч. 1 ст. 49 Закону)

Статтею 65 Закону про банкрутство визначено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Відповідно до ст. 66 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Отже, у разі ненадання заставним кредитором згоди на реалізацію майна або ігнорування ним письмових вимог ліквідатора останній на виконання ст. 42 Закону про банкрутство зобов'язаний звернутися з відповідним клопотанням про надання такої згоди до суду, який розглядає справу про банкрутство. Проте у будь-якому випадку погодження початкової вартості заставного майна (із заставним кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.07.2015 року у справі № 904/6495/13).

Звертаючись до суду із відповідним клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута, ліквідатор посилається на приписи ст.ст. 41, 42, 43, 44 Закону про банкрутство та зазначає про те, що заставний кредитор - ПАТ „Златобанк" на запит ліквідатора від 03.07.2017 року № 07-003 про надання згоди на реалізацію майна боржника, що перебуває у заставі банку, надіслав лист від 17.07.2017 року № 2059, згідно якого витребував у ліквідатора інформацію щодо інвентаризації та оцінки майна банкрута, а також щодо визначення організатора аукціону.

Запитувані документи були надіслані ліквідатором на адресу банку згідно листа від 08.08.2017 року № 08-008, однак запит щодо надання згоди на реалізацію заставного майна залишений банком без реагування, з огляду на що ліквідатор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

На підтвердження викладених обставин ліквідатором банкрута до клопотання додано копії листів від 03.07.2017 року № 07-003 та від 08.08.2017 року № 08-008 щодо надання згоди на продаж заставного майна, адресовані ПАТ „Златобанк", з відповідними доказами направлення та вручення, а також лист-відповідь банку від 17.07.2017 року № 2059 на лист ліквідатора від 03.07.2017 року № 07-003.

В той же час, до матеріалів апеляційної скарги ПАТ „Златобанк" додано лист-відповідь від 18.09.2017 року № 2778 на лист ліквідатора від 08.08.2017 року № 08-008, в якому банком повідомлено про непогодження реалізації майна підприємства-банкрута, що перебуває в заставі ПАТ „Златобанк".

За викладених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи письмової згоди ПАТ „Златобанк" на реалізацію заставного майна в межах провадження у даній справі про банкрутство, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення поданого ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Біликом Ю.М. клопотання та надання згоди на продаж майна ТОВ „Євротехпласт", яке перебуває в заставі ПАТ „Златобанк" в складі ЦМК, в порядку, встановленому Законом про банкрутство.

Разом з тим, необхідно зазначити, що передбачений ст. 42 Закону України про банкрутство дозвіл дається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника, зокрема, не на проведення конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 17.09.2015 року у справі № 904/2578/14).

Колегія суддів також відзначає, що положеннями Закону про банкрутство не передбачено обов'язку ліквідатора на отримання додаткової згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, у разі проведення повторних або других повторних торгів.

Порядок продажу майна банкрута, у тому числі щодо встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, встановлений Законом та не містить права кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна що продається, а також порядку його зниження. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 21.04.2015 року у справі № 902/1593/13 та від 10.11.2015 року у справі № Б-50/232-09).

Вищенаведені приписи Закону про банкрутство спростовують твердження ПАТ „Златобанк" про те, що продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу на повторних аукціонах передбачає погодження зменшення ціни на кожному етапі з заставним кредитором.

Щодо доводів скаржника про необхідність проведення оцінки заставного майна для його продажу на аукціоні, то колегія суддів зазначає, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції надано дозвіл на продаж майна, що виступає предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Златобанк" у складі цілісного майнового комплексу, початкова вартість та умови продажу якого визначається відповідно до закону, водночас у разі продажу майна частинами, ліквідатор не позбавлений обов'язку провести відповідну оцінку заставного майна.

За вказаних обставин, оскільки оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду від 19.09.2017 року.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Златобанк" Славкіної М.А. на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.09.2017 року у справі № 911/5250/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 19.09.2017 року у справі № 911/5250/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи № 911/5250/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

А.А. Верховець