УХВАЛА

13.11.2017Справа № 44/508

За первісним позовом Акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до Закритого акціонерного товариства "Компанія росток"

про стягнення заборгованості 4 944 762,70 доларів США та 983 493,16 євро

За зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства "Компанія росток"

до Акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

про зобов'язання внести зміни до кредитної угоди

За заявою Публічного акціонерного товариства «Компанія Росток»

про визнання судового наказу № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від стягувача Пилип В.М. - представник

Від боржника Верхотуров О.О. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулось до Господарського суду м. Києва із первісною позовною заявою про стягнення з закритого акціонерного товариства "Компанія Росток" (далі - відповідач за первісним позовом) 4 944 762,70 доларів США та 983 493,16 Євро.

Закрите акціонерне товариство комерційний банк "Компанія Росток" звернулось до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про зобов'язання внести зміни до кредитної угоди № 20072 від 28.07.2004, а саме: викласти п. 3.5.1. останньої в наступній редакції: "відповідно до положень та умов цієї угоди Банк надає Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з Лімітом Кредитної лінії: - для заборгованості у доларах США 4 716 000,00 доларів США; - для заборгованості у Євро 950 000,00 Євро; з таким графіком зниження Ліміту Кредитної лінії: щомісячно кожного 15 числа наступного місяця, ліміт заборгованості зменшується рівними частинами на суму 10 000,00 доларів США та 5 000,00 Євро, починаючи з листопада 2008 року, з граничним терміном повернення 15.10.2011".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.08.2009 порушено провадження у справі № 44/508.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.11.2009 первісний позов задоволено в повному обсязі - стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Компанія Росток" на користь Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" 5 052 563 долари США 80 центів США заборгованості, 1 022 687 Євро 06 центів заборгованості, 3 319 доларів США 66 центів США державного мита і 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.10.2010 задоволено заяву закритого акціонерного товариства "Компанія Росток" про надання відстрочки виконання рішення та відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва від 10.11.2009 по справі № 44/508 до 01.01.2011.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2015 відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

13.10.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Компанія Росток» про визнання судового наказу № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.11.2017 призначено розгляд заяви на 13.11.2017.

У судовому засіданні розглядалась заява Публічного акціонерного товариства «Компанія Росток» про визнання судового наказу № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню.

Представник боржника надав пояснення по суті поданої заяви.

Представник стягувача подану заяву підтримав.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд м. Києва встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За змістом цієї норми закону визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, пов'язується з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред'явлення до виконання): помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано наказ, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою або з інших причин, наприклад, списання боргу внаслідок прийняття відповідного нормативного акта.

Слід зазначити, що необхідність визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, може бути пов'язана не лише з тим, що наказ було видано помилково. Це може бути потрібним також у випадках, якщо стягувач подав наказ для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2017 року між боржником та стягувачем було укладено п'ять окремих договорів про задоволення вимог Іпотекодержателя (стягувача), далі - Договори про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до яких стягувач набуває право власності на предмет іпотеки, загальною вартістю 90 000 000 грн., 00 коп. з урахуванням ПДВ., що станом на 09.10.2017 по курсу НБУ становить 2 671 869 дол. США 27 центів та 592 708 Євро 31 євроцент.

Відповідно до п. 12 Договорів про задоволення вимог Іпотекодержателя всі зобов'язання Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за кредитною угодою № 20072 від 28 липня 2004 року, вважаються належно виконаними після підписання цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено в ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Керуючись ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, тіло кредиту за кредитною угодою № 20072 від 28 липня 2004 року було часткового погашено зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя на суму 2 671 869 дол. США 27 центів та 592 708 Євро 31 євроцент.

Крім того, судом встановлено, що зобов'язання за кредитною угодою № 20072 від 28 липня 2004 року, які не було погашені за рахунок предмету іпотеки Іпотекодавця, припинилися шляхом укладення договору про прощення боргу на підставі статті 605 Цивільного кодексу України виходячи з наступного.

09.10.2017 між стягувачем та боржником було укладено Договір про прощення боргу відповідно до якого стягувач та боржник досягли згоди, що грошові зобов'язання за Кредитною угодою № 20072 від 28.07.2004, перед стягувачем у грошовій сумі (п.1 Договору): 2 014 130 дол. США 73 центів - заборгованості за кредитом, 3 530 дол. США 37 центів - пені за прострочення сплати кредиту, 334 436 дол. США 29 центів - простроченої заборгованості за процентами, 28 597 дол. США 14 центів - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 342 291 Євро 69 євроцентів заборгованості за кредитом, 23 Євро 01 євроцента - пені за прострочення сплати кредиту, 82 228 Євро 76 євроцентів - простроченої заборгованості за процентами, 5 435 Євро, 29 євроцентів - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 3 319 дол. США 66 центів - державного мита, 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що підтверджуються рішенням Господарського суду м. Києва від 10.11.2009 у справі № 44/508, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2010, припиняються шляхом прощення боргу на підставі статті 605 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Враховуючи викладене вище, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" перед Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" за наказом Господарського суду м. Києва № 44/508 від 22.02.2010 про стягнення 5 052 563 дол. США 80 центів заборгованості, 1 022 687 Євро 06 центів заборгованості, 3 319 дол. США 66 центів США, державного мита 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - відсутні повністю у зв'язку з їх припиненням добровільним виконанням на підставі ст.ст. 599, 605 Цивільного кодексу України.

Отже, рішення суду від 10.11.2009 у справі № 44/508 є виконаним у повному обсязі.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву Публічного акціонерного товариства «Компанія Росток» в частині визнання наказу Господарського суду м. Києва № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, у зв'язку з визнанням наказу Господарського суду м. Києва № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви в частині зупинення стягнення за даним наказом.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Компанія Росток» про визнання судового наказу № 44/508 від 22.02.2010 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду м. Києва № 44/508 від 22.02.2010.

3. В іншій частині заяву залишити без задоволення.

4. Копію ухвали направити стягувачу, боржнику та відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя П.П. Чеберяк