ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"20" листопада 2017 р.Справа № 922/3833/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши матеріали

позовної заявиФізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
про стягнення коштів 75958,93 грн та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 75958,93 та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського ноталіального округу Бондар Ірини Михайлівни від 13.06.2017 по кредитному договору від 10.02.2014р. таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що матеріали, надані позивачем до суду, є недостатніми для порушення провадження у справі, оскільки позивачем, в порушення вимог п. 2,3 ст.57 ГПК України, не подано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" від 19.05.2011 р. № 3382-VI, "Позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення".

Відповідно до п.п.5 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України №799 від 28 липня 1997 року "Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій" опис вкладення поштового відправлення складається у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення та підписується відправником.

Суд інформує позивача, що належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з відповідними додатками є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою кореспонденцією копії позовної заяви з доданими до неї документами, яка додається до позову.

Як свідчать матеріали позову, позивачем надано до суду опис вкладення, з якого вбачається, що на адресу відповідача направлено позовну заяву з додатками загальною кількістю 5 шт., проте з наданого опису вкладення суд не може дослідити, які саме документи в додатках направлялись відповідачу.

Таким чином, позивач допустив порушення вимог ст. 56, 57 ГПК України, якими передбачено обов'язок надавати суду докази, що підтверджують відправлення іншій стороні, як копії позовної заяви, так і всіх доданих до неї документів.

П.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, м. Харків без розгляду.

Суддя С.Ч. Жельне

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).