УХВАЛА

20.11.2017Справа № 910/11358/16

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський»
провідстрочку виконання рішення
у справі№910/11358/16
за позовомПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі»
простягнення 36 543 384,00 євро та 94 761 907,24 грн.
за зустрічним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський»
доПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
провнесення змін до договору
за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі»
доПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
провизнання договору поруки припиненим
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Бавріна І.М.
від відповідача 1:Севостянов С.С.
від відповідача 2:Байрак Р.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.08.2017 р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» строкову заборгованість по кредиту у розмірі 24 740 738,00 євро, прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 6 244 853,00 євро, заборгованості по прострочених процентах у розмірі 5 379 047,63 євро, заборгованості по строкових процентах у розмірі 178 745,37 євро та судовий збір у розмірі 189 519,16 грн., в задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» відмовлено повністю, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі» задоволено повністю, визнано договір поруки №20-1914/3-3 від 25.06.2013 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі», припиненим, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» витрати за проведення судової експертизи у розмірі 85 560,00 грн.

07.11.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» до канцелярії суду подано заяву про відстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2017 р. вказану заяву призначено до розгляду на 20.11.2017 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті заяви та заперечення щодо її задоволення.

Представники відповідача в судове засідання з'явилися, надали пояснення по справі, подану заяву підтримали та просили задовольнити повністю.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з азб. 1, 2 п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1.1 вказаної постанови визначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Суд відзначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду м. Києва від 14.08.2017 р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 р., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» строкову заборгованість по кредиту у розмірі 24 740 738,00 євро, прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 6 244 853,00 євро, заборгованості по прострочених процентах у розмірі 5 379 047,63 євро, заборгованості по строкових процентах у розмірі 178 745,37 євро та судовий збір у розмірі 189 519,16 грн.

Відповідач 1 вказує, що для нього склалися обставини, які носять винятковий характер та унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі у зв'язку з тим, що з 01.05.2015 р. на законодавчому рівні встановлено заборону на придбання електроенергії у виробників, які провадять діяльність на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, до яких і відноситься ТОВ «Вітряний парк Краснодонський».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, засади організації та експлуатації енергосистем.

У даному випадку Закон України «Про електроенергетику» (зі змінами і доповненнями) визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Відповідно ст.15 Закону України «Про електроенергетику» купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), може бути реалізована на оптовому ринку електричної енергії України, за договорами зі споживачами або за договорами з енергопостачальниками.

Оптовий ринок електричної енергії України у кожному розрахунковому періоді зобов'язаний купувати у суб'єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, та здійснювати повну оплату вартості електричної енергії, виробленої на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за «зеленим» незалежно від величини встановленої потужності чи обсягів її відпуску.

Статтею 151 Закону України «Про електроенергетику» визначено особливий порядок розрахунків на оптовому ринку електричної енергії - всі кошти за спожиту електричну енергію вносяться виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відкриті в установах уповноваженого банку. З поточного рахунку зі спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії зазначені кошти спрямовуються енергогенеруючим компаніям та іншим суб'єктам господарської діяльності, які провадять продаж електричної енергії оптовому постачальнику електричної енергії згідно з алгоритмом, встановленим НКРЕКП.

26.04.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про електроенергетику» щодо особливостей регулювання відносин у сфері енергетики на території проведення антитерористичної операції» №284-VIII, яким викладено нову редакцію ст.23 Закону України «Про електроенергетику» та визначено, що Кабінет Міністрів України встановлює особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

07.05.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №263 «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», якою з 01.05.2015 р. врегульовано порядок купівлі-продажу електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію.

Підпунктами 1 та 6 пункту 8 даної постанови Кабінет Міністрів України визначив, що оптовий постачальник не здійснює купівлі та оплати електричної енергії у виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, крім купівлі різниці перетоків електричної енергії. Оптовий постачальник (ДП «Енергоринок») здійснює відповідно до законодавства погашення заборгованості за закуплену у виробників електричну енергію та послуги за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами.

08.05.2015 р. Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято наказ №273 «Про затвердження переліку виробників електричної енергії» відповідно якого ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» належить до виробників електричної енергії, устаткування та/або енергетичне обладнання яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Таким чином, в силу Закону України «Про електроенергетику», постанови Кабінету Міністрів України №263 від 07.05.2015 р. та наказу Міністерством енергетики та вугільної промисловості України №273 від 08.05.2015 р. у ДП «Енергоринок» відсутні правові підстави для купівлі електричної енергії у ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» як у виробника електричної енергії, устаткування та/або енергетичне обладнання яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відтак, зупинення на підставі вказаних нормативно-правових актів проведення грошових розрахунків за вироблену та продану електроенергію призвело до припинення отримання ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» доходів від єдиного для нього можливого джерела доходів та зупинення отримання доходів від господарської діяльності.

Вказані обставини стали підставою для здійснення процедури консервації основних засобів ТОВ «Вітряний парк Краснодонський», що підтверджується наказом №30/01-2017/001 від 30.01.2017 р.

При цьому, 03.11.2017 р. між Компанією DEWOTT HOLDINGS LIMITED, яка володіє 99% статутного капіталу відповідача 1, самим відповідачем 1 та компанією ASSAI TRADING LIMITED як інвестором укладена угода про наміри №08/07-11/2016.

За умовами вказаної угоди, інвестор зобов'язується погасити утворену заборгованість ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» перед позивачем за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-1908/2-1 від 25.06.2013 р.

При цьому, як вказує відповідач 1, грошові кошти на погашення такої заборгованості можуть бути ним отримані не раніше грудня 2020 року.

Відтак, з настанням вказаної дати у ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» буде реальна можливість сплатити на користь позивача у даній справі заборгованість, стягнуту рішенням суду, навіть за наявності законодавчо встановленої заборони продажу електричної енергії.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Вирішуючи питання щодо дотримання балансу інтересів сторін під час відстрочення рішення у даній справі суд виходить із того, що станом на даний момент ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» законодавчо обмежений у праві продажу виробленої електричної енергії, що робить неможливим отримання ним грошових коштів, за рахунок яких рішення суду у даній справі буде виконане.

При цьому, після отримання відповідачем 1 в 2020 році фінансової допомоги від інвестора згідно з умовами угоди про наміри №08/07-11/2016 від 03.11.2017 р., кредитор (Банк) буде мати змогу задовольнити свої грошові вимоги.

Більш того, грошові кошти за вказаною угодою мають бути спрямовані виключно на погашення заборгованості перед Банком по кредитному договору №20-1908/2-1 від 25.06.2013 р. (п. 6.2 угоди).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відстрочка виконання рішення у даній справі для ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» буде в інтересах обох сторін, оскільки забезпечить надходження коштів на рахунки боржника та можливість погашення боргу у даній справі.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» про відстрочку виконання рішення підлягає задоволенню, а виконання рішення - відстроченню до грудня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києві від 14.08.2017 р. у справі №910/11358/16 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києві від 14.08.2017 р. у справі №910/11358/16 до грудня 2020 року.

Суддя В.П. Босий