ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017р. Справа № 917/1592/17

За позовом Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" (пр. Адмірала Луніна, буд.99, м. Маріуполь, 87510)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстиль Україна" (вул. Троїцька, буд.89А, м. Кременчук, Полтавська область, 39617)

про стягнення 6412,93грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору поставки № 27-7/16/165 від 24.05.2016р. в сумі 6412,93 грн., в т.ч. 4295,91 грн - пені, 2117,02 грн - штрафу.

Ухвала суду від 27.09.2017р. та від 17.10.2017р., надіслана відповідачу на зареєстровану адресу місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 89А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39617, та на адресу, вказану в договорі: вул. Іллі Еренбурга, буд.5, м. Київ, 01033, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення встановленого строку зберігання.

Ухвала суду від 17.10.2017р., надіслана відповідачу на зареєстровану адресу місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 89А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39617, та на адресу, вказану в договорі: вул. Іллі Еренбурга, буд.5, м. Київ, 01033, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення встановленого строку зберігання.

За даними спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.09.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецстиль Україна" зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На дату цього судового засідання ці дані не змінилися.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

На дану адресу судом надсилалися ухвали по цій справі. Отже, відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Позивач надав клопотання від 30.10.2017р. №18/414 про розгляд справи без участі його представника. Клопотання задоволено судом.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.11.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

24.05.2016р. між Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецстиль Україна» (відповідачем) укладено договір поставки №27-7/16/165 (далі - Договір) (а.с.11-13).

За умовами п. 1.1 Договору відповідач, як постачальник зобов'язався поставити на склад позивача (покупцю) нову, не експлуатовану промислову продукцію, далі - товар, в кількості та за цінами, які в додатку № 1 та додатку № 2 до договору, що є невід'ємною частиною останнього.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на склад покупця партіями, в залежності від потреби, в продовж дії договору, протягом 14 робочих днів з моменту надання письмової заявки постачальнику, якщо інше не обговорено в додатку окремо.

Згідно п.2.2. Договору датою поставки вважається дата прийняття товару на складі покупця.

В специфікації № 1 - додатку № 1 до Договору сторони узгодили кількість, ціну та загальну вартість товару, що постачається.

18.07.2016р. позивач направив відповідачу заявку № 20/9-1622 на поставку такої продукції: рукавички трикотажні робочі з полімерним покриттям у вигляді крапок в кількості 13093 пар; рукавички трикотажні з гумовим покриттям (Ми-, Мп, Вн) в кількості 1013 пар; рукавички трикотажні з гумовим покриттям (Ни, Ми, Вн) в кількості 317. Дану заявку отримано відповідачем 26.07.2016р., що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18).

18.07.2016р. за приймальним актом № 225 відповідач поставив позивачу 6736 пар рукавичок трикотажних робочих з полімерним покриттям у вигляді крапок на суму 30985,60 грн. (без ПДВ); (а.с.19).

04.08.2016р. за приймальним актом № 244 відповідач поставив позивачу 6357 пар рукавичок трикотажних робочих з полімерним покриттям у вигляді крапок на суму 29242,20 грн. (без ПДВ); (а.с.20).

19.09.2016р. за приймальним актом № 321 відповідач поставив позивачу 317 пар рукавичок трикотажних з гумовим покриттям (Ни, Ми, Вн) на суму 7677,74 грн. (без ПДВ).

15.09.2016р. позивачем направлено відповідачу претензію № 49/П з вимогою поставити товар на загальну суму 30243,17 грн. та сплатити 3054,56 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору в частині строків поставки товару (а.с.22).

31.10.2016р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист №28-15/62 з вимогою виконати прийняті на себе за договором зобов'язання та сплатити санкції на суму 3054,56 грн. (а.с.25).

Відповідач відповіді на претензію не надав, поставку рукавичок трикотажних з гумовим покриттям (Ми, Мп, Вн) в кількості 1013 пар на суму 21 029,88 грн. не здійснив.

Позивач посилається на те, що в порушення вимог договору відповідач прострочив поставку продукції на 44 дні, поставку рукавичок трикотажних з гумовим покриттям (Ми, Мп, Вн) в кількості 1013 пар на суму 30243,17 грн. відповідач не здійснив, в зв"язку з чим прохає стягнути з відповідача 4295,91 грн. - пені за період 06.08.2016р. - 06.02.2017р., 2117,02 грн. - штрафу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

За ст. 663 ЦК України продавець зобов"язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що за непоставку, не своєчасну поставку або недопоставку товару Постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого, несвоєчасно або недопоставленого поставленого товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення більш 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 4295,91 грн. пені (за період 06.08.2016р.-18.09.2016р. за несовєчасну поставку товару за актом № 321 від 19.09.2016р., 06.08.2016р.-06.02.2017р. - за непоставлений товар) та 2117,02 грн. штрафу за непоставку товару на суму 30243,17 грн.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 03.12.2013р. р. у справі № 3-35гс13 у справі № 908/43/13-г, в разі невиконання зобовязань з поставки товару до боржника може бути застосована пеня. При цьому, на цю пеню не розповсюджуються дія Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", оскільки зобовязання з поставки товару не є грошовим.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

В даній справі при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо сплати одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, а саме: порушення строку поставки продукції. Тому, одночасне застосування штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору.

При цьому судом встановлено, що позивач невірно визначив початок періоду прострочення поставки товару.

Так, пунктом 2.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється протягом 14 робочих днів з моменту надання письмової заявки постачальнику.

Як свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення заявку № 20/9-1622 від 18.07.2016р. відповідач отримав 26.07.2016р. (а.с.18).

Отже, дата закінчення строку для поставки товару - 15.08.2016р. (26.07.2016 +14 робочих днів = 15.08.2016р.), а прострочення починається з 16.08.2016р.

З огляду на викладене, за період з 16.08.2016р. по 18.09.2016р. сума пені, яка підлягає стягненню, становить 3993,48 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині пеня стягненню не підлягає, як помилково нарахована.

Позовні вимоги в частині стягнення 2117,02 грн. штрафу за непоставку товару вартістю 30243,17 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 20.09.2017р. № 4945 (а.с.9).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстиль Україна» (вул. Троїцька, буд.89А, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ідентифікаційний код 39375477) на користь Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» (пр. Адмірала Луніна, буд.99, м. Маріуполь, 87510, ідентифікаційний код 01125755) 2117грн. 02 коп. штрафу, 3993грн. 48 коп. пені, 1520грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено 15.11.2017р.

Суддя Безрук Т.М.