ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 справа № 913/1110/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Зубченко І.В., Марченко О.А. , Татенко В.М. ,
за участю представників сторін: від позивача: від заявника: від відповідача: від органу виконання судового рішення: від прокуратури: не з'явився не з'явився не з'явився не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області
на ухвалу господарського суду Луганської області
від за заявою про28.04.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго", м.Сєвєродонецьк Луганської області залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження
у справі№ 913/1110/16 (суддя Драгнєвіч О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м.Луганськ
до за участюУправління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради, м.Сєвєродонецьк Луганської області Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м.Северодонецьк Луганської області
простягнення 670178,95грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. (повний текст складено 12.12.2016р.) у справі №913/1110/16 частково задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м.Луганськ про стягнення з Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради, м.Сєвєродонецьк Луганської області 519800,53грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом). Стягнуто з Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" основний борг за послуги з перетікання реактивної електроенергії в сумі 30445,73грн., інфляційні в сумі 52915,06грн., 3% річних у сумі 32850,20грн., пеню в сумі 193123,49грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 7536,88грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" звернулося до господарського суду Луганської області з заявою №46-01/06/04 від 06.04.2017р., у якій просить: залучити до участі в господарській справі №913/1110/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання"; замінити сторону у процедурі виконання Управлінням Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області рішення господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. у справі №913/1110/16.

Заява обґрунтована укладенням 05.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" договору про відступлення права вимоги №У-186-17/Л-165-17.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.04.2017р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" про залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст.25 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у справі №913/1110/16. Залучено до участі в господарській справі №913/1110/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" та замінено сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" у процедурі виконання Управлінням Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області наказу господарського суду Луганської області від 23.12.2016р. №913/1110/16 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго". Ухвала винесена з посиланням на приписи ст.25, 121-4 ГПК України та мотивована укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" договору про відступлення права вимоги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Управління Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - Управління) звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 28.04.2017р. у справі №913/1110/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповним з'ясуванням обставин, які мають істотне значення для вирішення справи. Зокрема, скаржник зазначає, що нормативно-правовий акт, який регулює питання щодо сплати за реактивну електроенергію, інфляційних, річних, пені, судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" відсутній, рахунок не відкритий, тому виконати рішення суду щодо стягнення на користь останнього зазначеної в наказі суду заборгованості Управління не має можливості.

Крім того, за твердженнями апелянта, господарським судом не надано оцінки тій обставині, що законодавством установлений порядок виконання рішень суду щодо перерахування на користь установ, які проводять діяльність на тимчасово неконтрольованій території, за наявності підтвердження вимог, зазначених у п.12 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014р. (далі - Тимчасовий порядок).

Скаржник також вважає, що господарським судом Луганської області не враховано вимоги ч.2 ст.1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), згідно якої до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Також, на думку апелянта, судом не звернуто належної уваги на норми Бюджетного кодексу України (далі - БК України), згідно яких визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

З посиланням на приписи п.2.4 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2012р. за №419/20732, апелянт зазначає, що у бюджетних зобов'язаннях бюджетна установа зазначає реквізити кредитора за укладеним договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти, тому здійснення перерахування бюджетних коштів на користь іншої особи, не зазначеної у бюджетному зобов'язанні, є порушенням норм бюджетного законодавства.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017р. у справі №913/1110/16 апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 14.11.2017р.

Представники позивача, відповідача, заявника, прокуратури та органу виконання судового рішення у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористалися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників судового процесу про час та місце судового засідання, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників позивача, відповідача, заявника, прокуратури та органу виконання судового рішення за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" про залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована укладенням 05.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (далі - первісний кредитор), яке є кредитором Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради (далі - боржник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (далі - новий кредитор) договору про відступлення права вимоги №У-186-17/Л-165-17 (далі - договір про відступлення права вимоги).

За умовами п.1.1 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе права грошової вимоги, що належать кредитору за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 29.12.2015р. №63 (далі - основний договір), укладеному між кредитором та боржником.

Пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги сторони узгодили, що згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права грошової вимоги первісного кредитора відносно боржника по основному договору в обсязі боргового зобов'язання за період з січня 2016р. по липень 2016р., встановленого рішенням господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. у справі №913/1110/16, а саме: за послуги з перетікання реактивної електроенергії в сумі 30445,73грн., інфляційні втрати у сумі 52915,06грн., 3% річних у сумі 32850,20грн., пеню в сумі 193123,49грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 7536,88грн., всього - 316871,36грн.

Відповідно до умов п.2.1 договору про відступлення права вимоги, за відступлення визначеного у п.1.1 цього договору права вимоги первісного кредитора до боржника щодо отримання від боржника грошових коштів у загальній сумі 316871,36грн., новий кредитор до 31.12.2017р. (включно) сплачує первісному кредитору 316871,36грн.

Первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про уступку права вимоги за цим договором протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами даного договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору або вручення особисто під розписку представнику боржника копії даного договору (п.3.2).

Приписами п.3.3 договору сторони погодили, що згідно ст.25 ГПК України та на підставі даного договору, новий кредитор зобов'язаний звернутися до господарського суду Луганської області із відповідною заявою про залучення у господарській справі №913/1110/16 правонаступника первісного кредитора - нового кредитора. У зв'язку із виконанням рішення господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. у справі №913/1110/16, відповідно до п.1 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" й п.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", новий кредитор, як заінтересована сторона, зобов'язаний звернутися до господарського суду Луганської області про заміну сторони у виконанні Управлінням Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьк Луганської області рішення господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. у справі №913/1110/16.

З наданих заявником документів вбачається, що відповідно до акту прийому-передачі документів від 05.04.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" усі документи, які підтверджують права, що передаються за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 29.12.2015р. №63.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" листом №01-34/2/626 від 05.04.2017р. повідомило Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради про заміну кредитора у зобов'язанні. Докази надіслання зазначеного листа на адресу відповідача наявні в матеріалах справи.

Оскільки виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно зі ст.121-4 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, приватному виконавцю.

Як зазначено у абз.3 п.1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті, відповідно, 512 і 520 ЦК України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав, якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 ЦК України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам ч.2 ст. 22 ГПК України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положеннями ст.1, 3, 6, 15 Закону передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб); рішення підлягають виконанню на підставі виконавчих документів; рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Підпунктом 3 пункту 13 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, передбачена можливість звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником.

Аналізуючи вищевказані правові норми, колегія суддів зазначає про те, що для заміни сторони у виконавчому провадженні з зазначених заявником підстав необхідна сукупність одночасно матеріально - правових (статті, відповідно, 512 і 520 ЦК України) і процесуально-правових підстав (ст.25 ГПК України, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження"), тобто фактична заміна кредитора або боржника у зобов'язанні та вибуття однієї із сторін у відкритому виконавчому провадженні.

Відповідно до приписів ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Враховуючи умови договору про відступлення права вимоги №У-186-17/Л-165-17 від 05.04.2017р. та підтвердження наявності зобов'язання рішенням господарського суду Луганської області від 06.12.2016р. (повний текст підписано 12.12.2016р.) у справі №913/1110/16, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" про залучення правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження. При цьому умовами договору про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти №63 від 29.12.2015р., а також діючим законодавством не передбачено заборони щодо відступлення права вимоги щодо основного боргу, 3% річних, інфляційних, пені та судового збору.

Апелянт посилається на те, що нормативно-правовий акт, який регулює питання щодо сплати за реактивну електроенергію, інфляційних, річних, пені, судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" відсутній, рахунок не відкритий, тому виконати рішення суду щодо стягнення на користь останнього зазначеної в наказі суду заборгованості Управління не має можливості. Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги Управління зазначає, що господарським судом не надано оцінки тій обставині, що законодавством установлений порядок виконання рішень суду щодо перерахування на користь установ, які проводять діяльність на тимчасово неконтрольованій території, за наявності підтвердження вимог, зазначених у п.12 Тимчасового порядку. Зазначені посилання судовою колегією не приймаються, оскільки не стосується суті оскаржуваної ухвали та не впливають на правомірність рішення суду щодо залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження.

Також судова колегія зауважує, що для сплати інфляційних, 3% річних, пені відкриття поточного рахунку зі спеціальним режимом використання нормами чинного законодавства не вимагається, сплата вказаних сум здійснюється на рахунки із загальним режимом використання.

Крім того, скаржник вважає, що господарським судом Луганської області не враховано вимоги ч.2 ст.1 ЦК України, згідно якої до бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Також наголошує, що судом не звернуто належної уваги на норми БК України. З посиланням на приписи п.2.4 Порядку апелянт зазначає, що здійснення перерахування бюджетних коштів на користь іншої особи, не зазначеної у бюджетному зобов'язанні, є порушенням норм бюджетного законодавства.

Однак, Управлінням не враховано норми п.9 розділуПрикінцевих та перехідних положень БК України, якими визначено, що на стадії виконання судового рішення виключно Казначейством України виконуються рішення суду про стягнення коштів державного бюджету (місцевих бюджетів). Натомість механізм виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, яким зокрема, передбачена можливість звернення до суду із заявою про заміну особи (божника, стягувача) правонаступником. Спірні правовідносини регулюються цивільним законодавством, якому укладений договір відповідає.

На підставі викладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Луганської області від 28.04.2017р. у справі №913/1110/16, оскільки остання відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 28.04.2017р. у справі №913/1110/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 28.04.2017р. у справі №913/1110/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

В.М. Татенко

Надруковано 10 примірників: 1-заявнику; 3 - позивачу; 1-органу виконання; 1 - відповідачу; 1 - прокуратурі; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГСЛО