ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2017 р.Справа № 924/799/17

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра", смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області

до приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД-АГРО", смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 145000 грн. основного боргу, 8598,5 грн. інфляційних втрат, 2371,64 грн. процентів за користування коштами

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 02.10.2017р.;

відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 06.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач, з урахуванням заяви від 06.11.2017р., просить суд стягнути з відповідача існуючу станом на 23.08.2017р. заборгованість: 145000 грн. основного боргу, 8598,5 грн. інфляційних втрат, 2371,64 грн. процентів за користування коштами.

В обгрунтування поданої заяви, позивач відзначив, зокрема, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Терра» згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 161771 з 20.09.2000р. зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 06.10.2016р. СГ ТОВ «Терра» перерахувало на рахунок приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» 145000 грн. поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, що підтверджується платіжним доручення № 431 від 06.10.2016р. Однак, як стверджує позивач, відповідач надані у строкове користування грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим 03.01.2017р. позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги, в якій вимагав протягом тридцяти днів з моменту пред'явлення даної вимоги повернути СГ ТОВ «Терра» грошові кошти у розмірі 145000 грн., яка отримана відповідачем 05.01.2017р., що підтверджується інформацією про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 859. Посилаючись на положення ст. 1046-1048 Цивільного кодексу України, позивач вказує на те, що договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Враховуючи вищенаведене, позивач зазначив, що укладений між сторонами договір у спрощений спосіб, за своєю природою не є договором позики, оскільки є безпроцентним, в той час як договір позики, по-перше, передбачає обов'язкову письмову форму, якщо позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми договору, по-друге, нарахування процентів від суми позики. Разом з тим, позивач вказує на те, що відповідно до пункту 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Таким чином, як вважає позивач, в силу вимог ст. 181 ГК України, між позивачем та відповідачем було укладено господарський договір поворотної фінансової допомоги у спрощений спосіб на загальну суму 145000 грн. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 11.04.2017р. у справі № 910/14618/16.

Отже, як стверджує позивач, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Терра» виконало свої зобов'язання за договором належним чином, перерахував на рахунок ППСВ «ВІД-АГРО» грошові кошти у сумі 145000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №431 від 06.10.2016р. Як вважає позивач, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України та письмову вимогу позивача, обов'язок відповідача з повернення грошових коштів у розмірі 145000 грн. настав починаючи з 06.02.2017 р.

Отже, позивач відзначив, що ППСВ «ВІД-АГРО» порушено умови договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та не виконані свої зобов'язання з повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 145000 грн.

Враховуючи вищеозначене, позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Незважаючи на те, що відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, позовні вимоги за суттю та розміром не оспорив, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Як вбачається із платіжного доручення № 431 від 06.10.2016р., сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Терра" перераховано на користь приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД - АГРО" 145000 грн. безвідсоткової поворотно-фінансової допомоги згідно з договором від 06.10.2016р.

Відповідно до виписки по рахунку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" за 06.10.2016р., 06.10.2016р. приватному підприємству сільськогосподарського виробництва "ВІД-АГРО" було перераховано 145000 грн. безвідсоткової фінансової допомоги згідно з договором від 06.10.2016р.

У своїй вимозі № 3 від 03.01.2017р., адресованій директору приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД - АГРО", сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Терра», керуючись положеннями ст. 1049 ЦК України, вимагало повернути отриману приватним підприємством сільськогосподарського виробництва "ВІД-АГРО" від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 145000 грн. протягом 30 днів від дня предявлення даної вимоги.

Доказом надіслання вказаної вимоги є копія опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку № 5256 від 03.01.2017р.

В матеріалах справи також наявні копії: Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 20.06.2017р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст. 3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення № 431 від 06.10.2016р. сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Терра" перераховано на користь приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД - АГРО" 145000 грн. безвідсоткової поворотно-фінансової допомоги згідно з посиланням на договір від 06.10.2016р. Крім того, судом відзначається, що факт надання 145000 грн. безвідсоткової поворотно-фінансової допомоги підтверджується і випискою по рахунку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" за 06.10.2016р., наданою суду представником позивача.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом обставини, зміст розрахунку заборгованості, оскільки відповідачем не виконані свої зобов'язання з повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 145000 грн. (незважаючи на зміст вимоги позивача № 3 від 03.01.2017р.), суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 145000 грн. основного боргу, 8595,26 грн. інфляційних втрат, 2371,64 грн. процентів за користування коштами. Відповідачем доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості не подано. Відтак, позов підлягає задоволенню у цій частині.

У решті позовних вимог слід відмовити з огляду на їх безпідставність внаслідок помилкового обрахування заявленої до стягнення суми інфляційних втрат.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра", смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області до приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД-АГРО", смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 145000 грн. основного боргу, 8598,5 грн. інфляційних втрат, 2371,64 грн. процентів за користування коштами задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "ВІД-АГРО" (смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, вул. Хмельницька, буд. 6, ідентифікаційний код 38884757) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" (смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, вуд. 22 Січня, буд. 7а, ідентифікаційний код 30915955) 145000 грн. основного боргу, 8595,26 грн. інфляційних втрат, 2371,64 грн. процентів за користування коштами, 2339,5 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 10.11.2017р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддрук. 2 прим. (рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - відповідачу (32100 Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, смт. Ярмолинці, вул. Хмельницька, буд. 6).