ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Рішення

15.11.2017 р. Справа № 907/595/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс, м. Виноградів

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ, м. Виноградів

до відповідача 2 Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ

про визнання поруки припиненою,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача не зявився

Відповідача 1 не зявився

Відповідача 2 ОСОБА_1, довіреність № 166 від 10.03.2017 року

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс, м. Виноградів заявлено позов до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ, м. Виноградів та до відповідача 2 Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ про визнання поруки припиненою.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання по розгляду справи не забезпечив.

Заявлені у справі позовні вимоги про визнання поруки припиненою позивач обґрунтовує покликанням на те, що у 2016 році позивач, як поручитель за виконання обовязків Товариства з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (позичальника) за Договором кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, дізнався про те, що 06.06.2013 року о 12 год. 18 хв. Товариством з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (позичальником) від Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в якості чергового траншу по Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року отримано суму коштів у розмірі 5 600 000 дол. США, які того ж дня конвертовані у гривні та спрямовані на погашення заборгованості за попередніми траншами по цьому ж Кредитному договору. Проте, як стверджує позивач, станом на 06.06.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (позичальником) вже було майже вичерпано максимальний ліміт кредитування за Договором кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року в редакції Додаткових угод № 1 та № 2 до нього (51 000 000 грн.), і жодних інших Додаткових угод, в тому числі щодо зміни валюти чи ліміту зобовязання, за які поручився позивач (поручитель) між сторонами Договору кредитної лінії не укладалося. Після отримання 06.06.2013 року чергового траншу кредиту боржником (позичальником, ОСОБА_2 Консервний завод Універ) у розмірі 5 600 000 дол. США, що еквівалентно 45 612 000 грн., загальна сума заборгованості за Договором кредитної лінії вже становила 81 049 232 грн. 51 коп., що майже на 30 000 000 грн. перевищує максимальний ліміт кредитування за Договором кредитної лінії. За наведених обставин, позивач стверджує, що 06.06.2013 року о 12 год. 18 хв. ОСОБА_2 Консервний завод Універ (позичальником) та Банком всупереч умов Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року було змінено (збільшено) зобовязання за кредитним договором та вчинено дії, за які Товариство з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс (поручитель) не поручалося, та які призвели до збільшення обсягу його відповідальності за Договором поруки, а також покладення на нього додаткових валютних ризиків, за які він не поручався. Наведене, на думку позивача, є підставою припинення поруки Товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс у відповідності до приписів ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

З метою підтвердження наведених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує підставність заявлених позовних вимог та факт перевищення максимального ліміту кредитування, позивач клопотанням б/н від 16.08.2017 року надав для долучення до матеріалів справи висновки спеціалістів ОСОБА_3 від 14.06.2017 року та ОСОБА_4 від 17.07.2017 року по питаннях, поставлених ОСОБА_5 від 17.06.2017 року та наданих для дослідження документах.

Додатковими поясненними б/н від 12.10.2017 року представник позивача з покликанням на правовий висновок Верховного Суду України зазначає, що збільшення відповідальності поручителя може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. Перевищення ліміту кредитування, яке на думку позивача мало місце 06.06.2013 року, зумовило збільшення відповідальності поручителя у вигляді сплати відсотків за користування кредитом. За результатами перевищення ліміту кредитування відповідальність поручителя у вигляді сплати відсотків за один тільки день користування кредитом збільшилася на 12 126 грн. 90 коп., що є підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Відповідач 1 ОСОБА_2 Консервний завод Універ явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Присутній в судовому засіданні 16.08.2017 року представник відповідача 1 ОСОБА_2 Консервний завод Універ позовні вимоги визнала з врахуванням поданої суду заяви б/н від 16.08.217 року.

Відповідач 2 ПАТ Державний ощадний банк України заперечив проти задоволення позовних вимог у даній справі та просить відмовити в їх задоволенні з мотивів, викладених у поданому суду відзиві на позов № 55/2-03/1349 від 05.09.2017 року. Зокрема, зазначає про безпідставність та незаконність заявлених позовних вимог, оскільки згідно п. 1.1. Договору поруки поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобовязання за Договором кредитної лінії, а також Додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. З покликанням на практику судів вищих інстанції зазначає, що коли в Договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків їх виплат без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості між сторонами, а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання. При цьому, як стверджує представник відповідача 2, згода поручителя на зміну основного зобовязання також була викладена в Додатковій угоді № 3 від 27.08.2013 року до Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року. З врахуванням наведеного, представник відповідача 2 наполягає, що за умови підписання поручителем (позивачем) Додаткової угоди № 3 від 27.08.2013 року до Договору поруки є безпідставними та необґрунтованими доводи позивача про наявність передбачених ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України підстав щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя для визнання припиненою поруки за Договором поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року.

Поданими в судовому засіданні 12.10.2017 року додатковими обґрунтуваннями № 106.20-12/1/-331 від 12.10.2017 року представник відповідача 2 ПАТ Державний ощадний банк України наголошує на безпідставності твердження позивача щодо збільшення обсягів відповідальності поручителя у вигляді отримання понадлімітних кредитних коштів та зміни валюти кредитування, оскільки отриманий позичальником (Відповідачем 1) 06.06.2013 року транш у розмірі 5 600 000 доларів США протягом цього ж операційного дня був спрямований на погашення кредитної заборгованості за цим же кредитним договором, а залишок заборгованості після отримання траншу кредиту та погашення за його рахунок попередньої заборгованості, склав суму 48 949 132 грн., яка не перевищувала максимального ліміту кредитування у розмірі 51 000 000 грн. У підтвердження наведеного, представником відповідача 2 до письмових обґрунтувань долучено довідки про стан заборгованості від 05.06.2013 року, 06.06.2013 року, 07.06.2013 року та виписку по рахунку позичальника.

Додатковими поясненнями № 106.20-12/1/-347 від 30.10.2017 року, поданими в судовому засідання 31.10.2017 року, представник відповідача 2 ПАТ Державний ощадний банк України з покликанням на позицію Верховного Суду України стверджує, що на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається, і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, визначених ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. Зазначає, що згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлена шляхом підписання Додаткової угоди до Договору поруки, не потребує додаткової згоди поручителя за збільшення відповідальності та не суперечить ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. В даному випадку, як стверджує представник відповідача 2, позивач надав згоду на можливість зміни зобовязань за Кредитними договором самим фактом підписання Додаткових угод до договору поруки, у тому числі і Додаткової угоди № 3 від 27.08.2013 року.

Заявою б/н від 15.11.2017 року представник відповідача 2 ПАТ Державний ощадний банк України подав для долучення до матеріалів справи копію заяви про продаж іноземної валюти № 06/06 від 06.06.2013 року.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, що брали участь в попередніх судових засідання по розгляду справи,

суд встановив:

25.03.2011 року між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (Банком, відповідачем 2 у справі ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (Позичальником, відповідачем 1 у справі) було укладено Договір кредитної лінії № 250311 (надалі Кредитний договір, Договір кредитної лінії), згідно з умовами якого Банк зобовязався надати Позичальнику грошові кошти (Кредит) у вигляді мультивалютної відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом кредитування у розмірі еквіваленту 34 000 000 грн., з платою за користування Кредитом, розрахованою на основі процентної ставки в розмірі 11% річних у доларах США та 17% річних у гривні, та остаточним терміном повернення не пізніше 24.03.2014 року.

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. Кредитного договору сторони передбачили, що кредит може надаватися в таких валютах: долар США та гривня, погашення Кредиту (його частини) здійснюється у валюті надання Кредиту (його частини).

Відповідно до пункту 2.4. Кредитного договору кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на такі цілі (цільове призначення кредиту):

2.4.1. транш у розмірі, що не перевищує еквіваленту 26 000 000 грн. на рефінансування заборгованості перед Банком, згідно кредитного договору № 80606 від 06.06.2008 року та № 80606/1 від 06.06.2008 року;

2.4.2. решту кредитних коштів, що з попередніми траншами не перевищуватиме діючого ліміту кредитування надавати на поповнення обігових коштів.

Умовами п. 2.7. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник зобовязаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

2.7.1. проценти за користування кредитом, розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 11% річних у доларах США та 17% річних у гривні, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором;

2.7.2. проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається з розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається;

2.7.3. нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4. цього Договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 10 числа, місяця, наступного за звітним, а в разі достроковою погашення кредиту, одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до підпункту 3.1.1. Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику кредитний рахунок (рахунки) для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють у Банку, та згідно з чинним законодавством. Банк проводить надання кредиту в безготівковій формі шляхом сплати платіжних документів, наданих Позичальником або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, для подальшої сплати платіжних документів згідно з цільовим призначенням кредиту.

За умовою підп. 5.3.1. Кредитного договору Позичальник зобовязаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобовязання.

Підпункт 5.3.2. Кредитного договору зобовязує Позичальника точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), в тому числі, але не виключно, якщо Позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за Кредитним договором (п. 3.3.1. Кредитного договору).

Підпунктом 3.3.2. Кредитного договору визначено, що після отримання Позичальником від Банку листа з повідомленням про вручення щодо відкликання кредиту Позичальник зобовязаний не пізніше 20 (двадцяти) банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов Кредитного договору).

Згідно з п. 9.2 Кредитного договору сторони погодили, що вищевказані положення Кредитного договору передбачають можливість виникнення обставин, при настанні яких у Позичальника виникає зобовязання перед Банком негайно погасити заборгованість по Кредиту, а також сплатити на користь Банку інші платежі по цьому договору.

В подальшому, до Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року сторонами вносилися зміни на підставі укладених Додаткових угод.

Так, за умовами Додаткової угоди № 1 від 02.08.2011 року до Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року сторони змінили найменування банку у преамбулі, за текстом та в реквізитах договору на Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України, змінили суму максимального ліміту кредитування еквівалент 44 000 000 грн. та відповідно графік збільшення/зменшення діючого ліміту у конкретні строки. На підставі зазначеної Додаткової угоди сторони доповнили п. 2.5. Кредитного договору умовами, що стосуються забезпечення виконання зобовязань за цим договором шляхом укладення договору іпотеки нерухомості та договору застави товарів в обороті, а також умови п.п. 4.1.1. та 4.1.2., якими визначено обєкти іпотеки та застави. Змінено сторонами і розміри процентних ставок за користування кредитними коштами, а саме, погоджено розмір 11% річних у доларах США та 15,5% у гривні.

На підставі Додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року сторони погодили внесення змін до Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року та Додаткової угоди № 1 від 02.08.2011 року до нього. Зокрема, змінили термін остаточного повернення кредиту не пізніше 31.12.2017 року, максимальний ліміт кредитування еквівалент 51 000 000 грн., та відповідно графік збільшення/зменшення діючого ліміту у конкретні строки. На підставі зазначеної Додаткової угоди сторони змінили умови, що стосуються забезпечення виконання зобовязань за цим договором шляхом укладення договорів застави.

За додатковою угодою № 3 від 30.03.2012 року сторони погодили виключення із умов Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, Додаткової угоди № 1 від 02.08.2011 року, Додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року пункту 2.3.6., що встановлює обовязок позичальника здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування.

На умовах Додаткової угоди № 4 від 09.10.2012 року сторони виклали п. 2.7.3. Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, Додаткової угоди № 1 від 02.08.2011 року, Додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року, Додаткової угоди № 3 від 30.03.2012 року у новій редакції: 2.7.3. Нараховані за період з першого дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п. 2.7.4. цього Договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 10-го числа, місяця, наступного за звітним, а в разі достроковою погашення кредиту, одночасно з погашенням кредиту. Перший раз Позичальник сплачує проценти не пізніше 31 березня 2011 року.

Згідно умов Додаткової угоди № 5 від 27.08.2013 року сторони внесли зміни до Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, якими, зокрема, погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в еквіваленті 6 837 500 доларів США, а також встановили призначення траншів кредиту:

2.4.1. транш у розмірі, що не перевищує еквіваленту 26 000 000 грн. на рефінансування заборгованості перед Банком, згідно кредитного договору № 80606 від 06.06.2008 року та № 80606/1 від 06.06.2008 року;

2.4.2. другий транш у розмірі, що з попереднім траншем не перевищуватиме 6 202 500 доларів США на поповнення обігових коштів;

2.4.3. третій транш в розмірі не більше 625 000 доларів США, що в загальній сумі з попередніми траншами не перевищуватиме Діючого ліміту кредитування, надати на поповнення обігових коштів: для формування грошового забезпечення по Акредитиву, здійснення платежу за Акредитивом, здійснення платежів за договорами поставки на користь Бенефіціарів за Гарантіями, для формування грошового забезпечення для відшкодування витрат Банку за платежами, здійсненими на користь Бенефіціарів за кожною із Гарантій.

В свою чергу, виконання зобовязань Позичальника за Договором кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року забезпечено, у тому числі, Договором поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року (наділі Договір поруки), укладеним між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства Державний ощадний банк України (Банком, відповідачем 2 у справі), Товариством з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс (Поручителем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (Позичальником, відповідачем 1 у справі).

За умовами Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року Поручитель (позивач у справі) зобовязується перед Кредитором (Банком, відповідачем 2 у справі) відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником (Позичальником, відповідачем 1 у справі) зобовязань за Кредитним договором, а також Додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки). Зокрема, серед зобовязань Поручителя визначено обовязок Поручителя виконати зобовязання Позичальника, що випливають з Кредитного договору, а саме, повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі, що еквівалентний 34 000 000 грн. у строк та на умовах, визначених Кредитним договором.

Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у разі порушення Позичальником виконання зобовязання або будь якої його частини Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобовязання Позичальника перед Кредитором, згідно з умовами Кредитного договору, в порядку, передбаченому цим Договором.

В силу вимог п.п. 2.4., 2.5. Договору поруки, якщо при настанні строку чергового платежу відповідно до Кредитного договору Позичальником не буде сплачено такий платіж Кредитору, Позичальник та/або Кредитор зобовязуються повідомляти Поручителя про таке прострочення платежу. Поручитель зобовязується протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення Кредитора або Позичальника виплатити несплачену Позичальником суму Кредитору.

Як зазначено у пункті 3.1. Договору поруки, Поручитель відповідає по зобовязаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Позичальник.

Умова п. 3.2. Договору поруки передбачає, що Поручитель та Позичальник залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по Кредитному договору не будуть виконані повністю.

До Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року сторонами вносилися зміни та доповнення на підставі укладених Додаткових угод.

Додатковою угодою № 1 від 02.08.2011 року до Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року змінено розмір зобовязання (максимальний ліміт кредитування) до суми еквівалентної 44 000 000 грн.

На підставі Додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року до Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року розмір зобовязання (максимальний ліміт кредитування) склав суму, еквівалентну 51 000 000 грн.

Згідно Додаткової угоди № 3 від 27.08.2013 року до Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року сторони погодили зміну розміру зобовязання (максимального ліміту кредитування), а саме, встановили його у розмірі 6 837 500 доларів США.

Отримання 06.06.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (Позичальником, відповідачем 1) на підставі договору Кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року чергового траншу у розмірі 5 600 000 дол. США, кошти якого того ж дня були конвертовані у гривні та спрямовані на погашення заборгованості за попередніми траншами по цьому ж Кредитному договору, позивач (Поручитель) вважає тією обставиною, яка призвела до збільшення відповідальності ОСОБА_2 Виноградівський райагротехсервіс, як Поручителя, та є підставою припинення поруки останнього у відповідності до приписів ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, оскільки, станом на 06.06.2013 року ОСОБА_2 Універ (Позичальником) вже було майже вичерпано максимальний ліміт кредитування за Договором кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року в редакції Додаткових угод № 1 та № 2 до нього (51 000 000 грн.), і жодних інших Додаткових угод, в тому числі щодо зміни валюти чи ліміту зобовязання, за які поручився позивач (Поручитель) між сторонами Договору кредитної лінії не укладалося. Після отримання 06.06.2013 року чергового траншу кредиту боржником (Позичальником, ОСОБА_2 Консервний завод Універ) у розмірі 5 600 000 дол. США, що еквівалентно 45 612 000 грн., загальна сума заборгованості за Договором кредитної лінії вже становила 81 049 232 грн. 51 коп., що майже на 30 000 000 грн. перевищує максимальний ліміт кредитування за Договором кредитної лінії.

Згідно приписів ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, встановлено ст. 554 Цивільного кодексу України. Зокрема, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України).

За положеннями частини першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто, закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну, та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 Цивільного кодексу України.

В даному випадку, на думку позивача, збільшення обсягу його відповідальності як Поручителя полягає в тому, що в результаті отримання понадлімітних кредитних коштів у доларах США на 06.06.2013 року максимальний розмір зобов'язання, за який він поручився згідно Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року в редакції Додаткової угоди № 2 до нього, становив не 51 000 000 грн., а 81 049 232 грн. 51 коп., відповідно збільшився і обсяг відповідальності щодо нарахування відсотків за користування кредитом.

Як стверджує позивач, при припиненні поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя, поручитель не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за Договором поруки повністю припиняється та перестає існувати, а тому, з моменту переказу чергового траншу у розмірі 5 600 000 доларів США на рахунок Позичальника, що відбулося 06.06.2013 року, на що Поручитель згоди не давав, порука є припиненою.

Подальше укладення 27.08.2013 року Додаткової угоди № 3 до Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року, відповідно до умов якої змінено максимальний ліміт та валюту кредитування, на переконання позивача (Поручителя), не має правового значення, оскільки неможливо змінити зобов'язання, яке припинилося. Крім того, за змістом Додаткової угоди № 3, вона набирає чинності з дня підписання сторонами, а отже, її дія не поширюється на відносини, які виникли з 06.06.2013 року, оскільки відповідних застережень Додаткова угода не містить і поручитель за такі відносини не поручався. Виходячи з факту припинення поруки, Додаткова угода № 3 не створює жодних нових зобов'язань по поруці, оскільки не містить всіх істотних умов, які повинен містити договір поруки.

Судом встановлено, що за умовами п. 1.1. Договору поруки № 250311-п1 від 25.03.2011 року Поручитель (позивач у справі) зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, а також Додатковими договорами до нього, які укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Тобто, якщо в договорі поруки передбачена можливість зміни розміру зобов'язання та строків його виконання, і ця умова стала результатом домовленості сторін, то вважається, що Поручитель дав згоду на зміну розміру зобов'язання.

У даному випадку, позивач (Поручитель) надав згоду на можливість зміни зобов'язань за Кредитним договором не тільки шляхом застереження в Договорі поруки, а й фактом підписання додаткових угод до Договору поруки, в тому числі і Додаткової угоди № 3 від 27.08.2013 року.

За наведених обставин, приймаючи до уваги викладене у тексті Договору поруки покликання на всі Додаткові угоди до Кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому після укладення Договору поруки, укладені Позичальником додаткові угоди про зміну зобов'язання за Кредитним договором взагалі не потребували будь якого узгодження та підписання Додаткових угод до Договору поруки з Поручителем.

Порукою позивача у даній справі забезпечено виконання зобов'язань Позичальником ОСОБА_2 "Консервний завод "Універ" за Договором кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, укладеним з ПАТ "Державний ощадний банк України". Зобов'язання позивача як Поручителя полягає у забезпеченні виконання Позичальником зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та інших передбачених договором платежів згідно обсягу зобов'язання, встановленого у Договорі поруки. Сума кредиту, за повернення якої поручився позивач згідно Договору поруки в редакції Додаткової угоди № 2 до нього, станом на 06.06.2013 року становила 51 000 000 грн.

Предмет вказаного Договору кредитної лінії є зобов'язання Банку надати на умовах Договору, а Позичальника отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити проценти, а також інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

В силу умов п.п. 10.1., 10.2. Договору кредитної лінії, у які не вносилися зміни під час його виконання, договір може бути змінений та доповнений за взаємною згодою сторін, а всі зміни та доповнення до договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що станом на 06.06.2013 року сума ліміту кредитування за Договором кредитної лінії складала 51 000 000 грн.

Грошові кошти чергового траншу у розмірі 5 600 000 доларів США, надані Позичальнику на виконання та в порядку Договору кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 року, незалежно від факту охоплення даної суми рамками діючого ліміту кредитування, за відсутності в цій частині змін до договору не змінювали та й не могли змінити обов'язок Позичальника по поверненню кредиту відповідно до умов, визначених договором.

З врахуванням вищевикладеного, у суду відсутні підстави для висновку про те, що 06.06.2013 року відбулася зміна забезпеченого порукою зобов'язання, у звязку з чим, отримання Позичальником ОСОБА_2 "Консервний завод "Універ" суми грошових коштів чергового траншу не могло призвести та й фактично не призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя ОСОБА_2 Виноградівський райагротехсервіс. Наведені обставини, не відповідають підставам, визначеним ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, з врахуванням яких припиняється порука, а тому 06.06.2013 року обсяг відповідальності ОСОБА_2 Виноградівський райагротехсервіс не змінився та відповідно порука не припинилася.

При цьому, доцільним є зазначити, що кошти отриманого Позичальником 06.06.2013 року чергового траншу у розмірі 5 600 000 доларів США протягом цього ж операційного дня були конвертовані у гривні та спрямовані на погашення кредитної заборгованості Позичальника за цим же Кредитним договором, а залишок заборгованості після отримання траншу кредиту та погашення за його рахунок попередньої заборгованості, склав суму 48 949 132 грн., яка не перевищувала максимального ліміту кредитування у розмірі 51 000 000 грн.

З огляду на відсутність факту збільшення відповідальності Поручителя внаслідок отримання Позичальником грошових коштів чергового траншу за Кредитним договором, суд не приймає до уваги подані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог висновки спеціалістів, що на його думку підтверджують факт перевищення максимального ліміту кредитування на момент отримання Позичальником чергового траншу у розмірі 5 600 000 грн. При цьому, такі висновки спеціалістів не відповідають вимогам ст. ст. 32, 42 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Позивач належними та допустимими доказами не довів підставності та обґрунтованості заявлених ним позовних вимог, а зазначені в обґрунтування позовних вимог аргументи повністю спростовуються наведеними судом приписами чинного законодавства, матеріалами справи та обставинами позову.

Судові витрати у розмірі 1 600 грн. підлягають віднесенню на позивача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.11.2017 року

Суддя Пригара Л.І.