номер провадження справи 28/84/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 Справа № 908/2087/17

за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03035, м.Київ, вул. Льва Толстого, буд. 61; адреса для листування: 69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 80-а)

до відповідача комунального підприємства Новобогданівське Новобогданівської сільської ради (72330, Запорізька область, Мелітопольський район, село Новобогданівка, вул. Центральна, 137/2)

про стягнення 428579,63 грн.

Суддя Федорова Олена Владиславівна

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 06.11.2017р.;

від відповідача: не зявився; в судовому засіданні 14.11.2017р. приймав участь ОСОБА_2. керівник, виписка б/н від 24.05.2017р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 20.10.2017 року звернувся позивач публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд публічного акціонерного товариства Українська залізниця з позовною заявою до відповідача комунального підприємства Новобогданівське Новобогданівської сільської ради про стягнення за договором на постачання води № 421 від 15.04.2009р. основного боргу в сумі 428579,63 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/2087/17 призначено до розгляду судді Федорової О.В.

Ухвалою суду від 23.10.2017 року порушено провадження у справі №908/2087/17, присвоєно справі номер провадження 28/84/17, судове засідання призначено на 14.11.2017 року. В порядку ст. 65 ГПК України, суд зобовязав сторони надати документи для всебічного та повного зясування фактичних обставин справи. В судовому засіданні 14.11.2017р., в порядку ст. 77 ГПК України, з метою надання сторонами додаткових доказів, оголошувалась перерва до 20.11.2017р.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі матеріалами та закінчений 20.11.2017 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, що викладені у позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. На виконання вимог суду надав витребувані документи, які залучені до матеріалів справи. Підставою для звернення з позовом зазначав порушення виконання відповідачем зобовязань за договором на постачання води і прийом стоків № 421 від 15.04.2009р., внаслідок чого виникла заборгованість за період з грудня 2016р. по вересень 2017р. (включно) у розмірі 428579,63грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на приписи ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 526, 901, 903, 906 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Матеріали справи містять відзив (вх. № 08-06/26490 від 10.11.2017р.) відповідно до якого відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, просив суд в позові відмовити. Заперечення мотивовані наступним: під час дії договору розрахунки між сторонами здійснювалися на підставі підписаних актів виконаних робіт та виставлених рахунків за фактично спожиту питну воду. Розрахунки проводились за тарифом 14,088грн. за 1куб.м. з 15.04.2009р. по 01.02.2016р. Тобто позивач в зазначений період враховував данні засобів обліку води абонентів (споживачів) відповідача, а з 01.02.2016р. перестав враховувати, вимагаючи сплати за фактично непоставлені обєми питної води виходячи із встановленого у договорі ліміту водопостачання, а це втричі більше ніж фактично споживається. Також посилався на те, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати лише за спожиті житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Тому, на думку відповідача, він не може сплачувати позивачу кошти за не отриману споживачем (абонентами) послугу з водопостачання, а доплачувати за різницю між фактично спожитими обємами та розрахунковими, тобто за втрати води у мережах постачальника відповідач не повинен і не має таких коштів. Звертав увагу суду, що у разі здійснення перерахунку вартості наданих послуг, згідно рахунків постачальника на кількість абонентів, то 1 куб.м. води коштував 68,97грн. Так станом на 01.01.2017р. з 671 абонента, що отримують послугу з центрального водопостачання від КП «Новобогданівське» у 661 (98%) абонента встановлені лічильники і 10 абонентів отримують послуги згідно виставлених норм водоспоживання. Тому виставляти рахунок за спожиту воду на підстав ліміту, затвердженого в договорі, на думку відповідача, є безпідставним та таким, що суперечить умовам договору і чинному законодавству, оскільки порядок розрахунків, затверджений п. 4 договору не передбачає використання затверджених обємів водопостачання на рік, при розрахунку обємів фактичного використання води.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

З 01 грудня 2015 року розпочато фінансово-господарську діяльність публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Товариство), що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

21 жовтня 2015 року проведено державну реєстрацію позивача. Товариство утворено на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», одним з яких є Державне підприємство «Придніпровська залізниця».

Згідно ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 створено регіональну філію «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Відокремлений структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» був реорганізований шляхом перетворення в структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця № 1/Н від 01.12.2015 р.

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі Відособленого структурного підрозділу «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» (постачальник, позивач у справі) та комунальне підприємство «Новобогданівське» Новобогданівської сільської ради (абонент, відповідач у справі) 15.04.2009р. уклали договір про постачання води і прийом стоків № 421 (надалі договір).

Згідно з п. 1.1 договору постачальник забезпечує абоненту постачання води і прийом стоків, керуючись при цьому діючими «Правилами користування системами водопроводу і каналізації на залізничному транспорті», затвердженими Міністром транспорту України від 02.08.1999 р. № 393, «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27.06.2008 р. № 190, «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України», затвердженими наказом Госжилкомхозу України від 05.06.1995 р. № 30, ГОСТом 2874-82 «Вода питна».

Пунктом 1.2 договору встановлено, що абонент забезпечує прийом води в обємі, передбаченому цим договором, і оплату постачальнику за подану воду і прийом стоків.

Розділом 3 договору сторони визначили обєми, порядок подачі і обліку води та стоків.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що постачальник проводить постачання води Абоненту в обємі 39417 м.куб./рік, у тому числі для населення 39417,0 м.куб./рік.

Облік кількості використаної води здійснюється по показниках вимірювальних приладів обліку води. В окремих випадках розрахунок витрат води з Абонентом, що не має вимірювальних приладів, за узгодженням з Постачальником, проводиться по нормах водоспоживання, затверджених місцевими органами державної виконавчої влади (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору зняття показників водооблікових приладів проводиться щомісячно представником Постачальника у присутності представника Абонента з оформленням двостороннього акту.

У випадку необґрунтованої відмови представника Абонента від підписання акту споживання води або його незявлення акт вважається дійсним, якщо він оформлений в односторонньому порядку представником Постачальника (п. 3.5).

Четвертим розділом договору сторони визначили порядок розрахунків.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що для здійснення розрахунків між Постачальником і Абонентом встановлені затверджені тарифи і на момент укладення договору складають без урахування ПДВ: вода для населення 3,25 грн./м3. Сума договору 153726,30 грн. у т.ч. ПДВ 25621,05 грн. У разі зміни тарифів, діючих на момент складання договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснює за новими цінами без зміни інших умов договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що Абонент проводить планові платежі щомісячно до 5-го числа поточного місяця у розмірі 100% від фактичної вартості послуг за минулий місяць з проведенням остаточного розрахунку, не пізніше 3-х днів після отримання рахунку, на підставі показань водоміра або, у разі його відсутності, по розрахунках водоспоживання. Підставою для розрахунку є двосторонній акт.

На підставі рішення Новобогданівської сільської ради № 01 від 11.06.2008 р., відповідно до п. 4.1 договору, для здійснення розрахунків між постачальником і абонентом встановлений тариф, який на момент укладення договору № 421 складав (без ПДВ) 3,25грн./куб.м. (арк.с. 21).

Відповідно до постанови НКРЕКП № 1260 від 16.04.2015 р. були встановлені нові тарифи на централізоване водопостачання Державному підприємству «Придніпровська залізниця» у сумі 11,74 грн. за 1 куб.м (без ПДВ) з 01.05.2015 р. (арк.с. 22).

Як було зазначено сторонами, що з моменту укладення договору, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами встановити вимірювальні прилади обліку води на врізках у оглядових колодязях, які КП «Новобогданівське» виконані не були.

З огляду на викладене розрахунок наданих послуг здійснювався на підставі п. 4.1 договору.

Згідно п. 7.1 договору даний договір складається терміном: з моменту підписання договору по 31.12.2009 р. і вважається продовженим на календарний рік на таких же умовах, якщо за місяць до припинення його дії не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Під час розгляду справи жодна із сторін не зазначила про припинення дії договору та не надала суду відповідні докази відсутності господарських правовідносин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договір на постачання води та прийом стоків є діючим на тих самих умовах.

Про факт виконання позивачем зобовязань за договором свідчать надані суду акти приймання-здачі виконаних робіт на наданих послуг за період з грудня 2016р. по вересень 2017р. включно, а саме ОСОБА_2 № 421 від 31.12.2016р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 31.01.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 28.02.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 31.03.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 30.04.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 31.05.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 30.06.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 31.07.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 31.08.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води), ОСОБА_2 № 421 від 30.09.2017р. на суму 46279,08грн. (3285,000 куб.м води),

На оплату наданих послуг відповідачу виставлені рахунки на загальну суму 444875,23 грн. (арк.с. 56-65).

Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, частково сплатив борг за надані послуги у грудні 2016р. в розмірі 16295,60грн., внаслідок чого заборгованість за надані послуги з водопостачання за період з грудня 2016р. по вересень 2017р. склала 428579,63грн.

Внаслідок порушення відповідачем строків та порядку оплати наданих послуг, 16.06.2016р. на його адресу була спрямована претензія № 1950 (арк.с. 49)з вимогою сплати суму заборгованості.

Претензія отримана представникам відповідача 20.06.2017р. (арк.с. 51), разом з тим залишена без відповіді, борг без оплати.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 421 від 15.04.2009р. стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 428579,63грн. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати наданих, у встановлені договором строки, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору, доведений позивачем.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 428579,63грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обємі.

Заперечення відповідача щодо неправомірного нарахування позивачем вартості одного кубічного метру води та, як наслідок, невірного визначення суми заборгованості за вказаний у позові період, судом відхилені виходячи з наступного:

Як було зазначено вище правовідносини сторін регулюються умовами договору №421 від 15.04.2009р., яким сторонами узгоджено, що облік кількості використаної води здійснюється по показниках вимірювальних приладів обліку води. В окремих випадках розрахунок витрат води з абонентом, що не має вимірювальних приладів, проводяться по нормах водоспоживання, затверджених місцевими органами державної виконавчої влади.

Відповідач доказів встановлення ним вимірювальних приладів, на підставі яких небхідно проводити розрахунок вартості наданих послуг з водопостачання, суду не надав. Таким чином, суд визнав правильним розрахунок позивача здійснений виходячи з місячної норми водоспоживання, відповідно до п. 3.1 договору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 530, 901 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства «Новобогданівське» Новобогданівської сільської ради (72330, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Центральна, буд. 137/2, ідентифікаційний номер 30876597) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний номер 40075815) в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 61, ідентифікаційний номер 41149437 на розрахунковий рахунок виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», 69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 80-А, п/р 5240 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ідентифікаційний номер 41149437) 428579,63грн. (чотириста двадцять вісім тисяч пятсот сімдесят девять грн. 63 коп.) заборгованості за надані послуги з водопостачання, 6428,69грн. (шість тисяч чотириста двадцять вісім грн. 69коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 23 листопада 2017 р.

Суддя О.В. Федорова