КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа№ 910/23297/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Куровський М.С., Мізюк О.П.

відповідача Кузнєцова Є.М., Копусь А.А.

третьої особи не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Енергопроект"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 по справі №910/23297/15 (суддя Якименко М.М. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Енергопроект"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відокремлений підрозділ "Складське господарство" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 35 369 269,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 по справі №910/23297/15 (суддя Марченко О.В.) позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Енергопроект" 22 706 688,00 грн. основного боргу та 46 916,57 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення 16 476 175,72 грн. втрат від інфляції та 1 028 333,02 грн. 3% річних відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016 (головуючий суддя Тищенко О.В., судді Яковлєв М.Л., Іоннікова І.А.) рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі № 910/23297/15 - скасовано, прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 по справі №910/23297/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 по справі №910/23297/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Енергопроект" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 25.09.2017.

18 вересня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника.

22 вересня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, відповідача подав відзив на апеляційну скаргу.

25 вересня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник апелянта подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 розгляд справи відкладено до 23.10.2017.

03 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Розпорядженням від 19.10.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 19.10.2017, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Енергопроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 по справі №910/23297/15 до свого провадження.

23 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 розгляд справи відкладено до 07.11.2017.

06 листопада 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника.

07 листопада 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав пояснення по справі.

В судове засідання 07.11.2017 з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

04 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Енергопроект" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" (покупець), укладено Договір поставки № (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, поставити запасні частини до основного обладнання виробництва ТОВ "Спецпроект" (Російська Федерація, далі - продукція) для ВП "Рівненська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом", а покупець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, належність до СВБ, її номенклатура і ціни, зазначені у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що сума Договору становить 28285224 грн., у тому числі ПДВ 20% - 4808704 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору ціна на кожну одиницю продукції встановлена в національній валюті України і зазначена в специфікаціях.

При цьому, в ціну продукції включені витрати, пов'язані з виготовленням, проведенням технічної прийомки у відповідності до вимог даного виду продукції, упаковкою, маркуванням і доставкою вантажоодержувачу (п.3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору покупець сплачує вартість продукції за ціною, зазначеною у специфікаціях, в національній валюті шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що оплата поставленої продукції за Договором здійснюється покупцем протягом 30 робочих днів після підписання акта приймання-передачі поставленої партії продукції.

Розділом V Договору сторони узгодили умови поставки та приймання продукції за якістю та кількістю.

Строк поставки продукції визначений в специфікації № 1 (п.5.1 Договору).

Зокрема, поставка продукції здійснюється автотранспортом постачальника на умовах DDP - склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом", 34400, м. Кузнецовськ, Рівненська область (далі - вантажоодержувач), згідно з Інкотермс 2000 (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.4 Договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

Приймання продукції здійснюється покупцем (вантажоодержувачем) на складі вантажоодержувача у відповідності до супровідних документів (п. 5.7 Договору).

За умовами п. 5.10 Договору право власності на продукцію переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, який підтверджує виконання постачальником свого зобов'язання щодо поставки продукції.

Згідно з п. 5.11 Договору, у випадку виявлення недостачі продукції або поставки некомплектної, неякісної продукції, постачальник зобов'язаний допоставити відсутню кількість продукції, доукомплектувати або замінити на якісну. Допоставлена продукція повинна відповідати умовам Договору. Затримка до поставки, доукомплектації продукції або заміни неякісної продукції на якісну на строк понад 20 діб, тягне за собою відповідальність постачальника за неналежне виконання зобов'язань за Договором згідно з пунктом 7.3 Договору.

Відповідно до п.5.12 Договору постачальник при відвантаженні продукції надає наступну супровідну документацію: вантажоодержувачу: паспорт заводу - виробника (оригінал), копію сертифікату СТ-1, завірену печаткою постачальника, копії нормативно - технічної документації на виготовлення продукції (креслення), накладну на продукцію в трьох примірниках (оригінал), акт приймання - передачі в трьох примірниках (оригінал) (п.п.5.12.1); покупцю протягом 3-х днів після відвантаження: податкову накладну, накладну на продукцію (оригінал) з відміткою вантажоодержувача, акт приймання - передачі втрьох примірниках (оригінал), підписаний постачальником та вантажоодержувачем (п.п.5.12.2).

Так, між сторонами підписано специфікацію № 2 (додаток № 2 до Договору), в якій визначено: найменування продукції; технічні характеристики; приналежність до систем, важливих для безпеки (СВБ), клас безпеки; кількість; ціна; умови поставки тощо. Строк поставки - 120 днів від дати укладення Договору.

Згідно з п. 10.1 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 28.02.2013, а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених Договором, - до закінчення терміну дії гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору та специфікації №2 ТОВ "НВО "ЕНЕРГОПРОЕКТ" поставило відповідачу продукцію, в тому числі на суму 22 706 688 грн, що підтверджується видатковою накладною від 15.01.2014 № 44 та довіреністю від 15.01.2014 №7, виданою вантажоодержувачем провідному інженеру для отримання продукції за специфікацією № 2 та податковою накладною від 15.01.2014.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним виконав своїх зобов'язань за договором від 04.04.2012 № щодо своєчасної оплати поставленої продукції.

В постанові Вищого господарського суду України від 11.04.2017 по даній справі, зазначено, що судам слід встановити чи відмовлялась компанія від прийняття поставленої продукції, в зв'язку з не підписанням акту приймання-передачі поставленої продукції та які наслідки має така відмова, якщо ні, то враховуючи характер правовідносин сторін, обов'язок покупця прийняти поставлений йому товар належної якості виникає з моменту поставки та у строки визначені умовами договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром, відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Статтею 687 Цивільного кодексу України передбачено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно з п.2.1 Договору якість та комплектність продукції повинні відповідати технічним характеристикам та документації, якою встановлені вимоги щодо якості, умовам договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що вимоги щодо якості, приймання і маркування продукції встановлюються згідно з вимогами відповідних стандартів.

Відповідно до п. 5.8 Договору, правила прийомки продукції повинні відповідати вимогам ГОСТ 25804.5 та умовам Договору. Прийомка продукції здійснюється покупцем (вантажоодержувачем) на складі вантажоодержувача у відповідності до процедури прийомки, визначеної ДП НАЕК "Енергоатом". Постачальник зобов'язується забезпечити, на вимогу покупця, його участь у заводській прийомці продукції.

Приймання продукції за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами, діючими в Україні: Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю № П-6 (1965 р.); Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю № П-7 (1966 р.); Стандарту підприємства СТП 0.13.028.2010 "Управление закупками. Организация входного контроля продукции для АЭС".

Якщо в ході приймання буде встановлено, що продукція, яка поставляється, за своїми технічними характеристиками або технічній супровідній документації не відповідає нормам, правилам і стандартам ядерної і радіаційної безпеки АЕС, то покупець (вантажоотримувач) повертає продукцію постачальнику без будь-яких фінансових наслідків для себе (п. 5.9 Договору).

Згідно зі Стандартом НАЕК "Енергоатом" "Управліня закупівлями продукції. Організація вхідного контролю для АЕС" (далі по тексту - СОУ НАЕК 038:2013), яким передбачений порядок проведення вхідного контролю продукції, вхідний контроль продукції проводиться з метою недопущення у виробництво (монтаж та експлуатацію) такої продукції, що не відповідає умовам договорів (контрактів), технічним вимогам, конструкторській документації, вимогам діючих правил, норм та стандартів з ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до п.8.1.1 СОУ НАЕК 038:2013 процес вхідного контролю включає етапи: підготовчий етап - ВК-П; перший етап - КВ-1; другий етап - ВК-2; контроль перед видачею продукції у використання - етап ВК-3.

Пунктом 8.1.6 СОУ НАЕК 038:2013 передбачено, що вхідний контроль на етапі ВК-1 проводять для всієї продукції, що надходить для потреб ВП АЕС, після її приймання від транспортної організації та постачальника. Вхідний контроль на етапі ВК-2 проводять для продукції, яка віднесена до СВБ або до продукції з ознакою "ДК", та яка отримала позитивну оцінку на етапі ВК-1 (п.8.1.7 СОУ НАЕК 038:2013).

Контроль на етапі ВК-3 проводять для всієї продукції, яка раніше отримала позитивну оцінку на етапах ВК-1 та ВК-2 і зберігалась на складах ВПС Г більше 12 місяців, безпосередньо перед видачею її у виробництво.

Згідно з п. 5 Інструкції П-7 приймання продукції по якості та комплектності здійснюється на складі отримувача при постачанні з іншого міста не довше ніж за 20 днів.

Відповідно до пункту 29 Інструкції П-7 за результатами приймання продукції, визначеними у пунктах 19, 20 цієї інструкції осіб, тобто представника покупця, і за необхідності представника постачальника, складається акт про фактичну якість та комплектацію продукції. Акт має бути складено в день завершення приймання продукції.

Пунктом 6 Інструкції П-7 визначено граничні строки, протягом яких продукція має бути перевірена за якісними показниками, та складено відповідний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до позивача з листами про виявлені недоліки поставленої продукції.

Так, листом від 24.01.2014 року № 041-29/ф-283 вантажоодержувач повідомив позивача про виявлені невідповідності при проходженні вхідного контролю та просив їх усунути (довідка Д1-005-2 від 23.01.2014 р.). Повторними листами від 25.02.2014 року №1506/43, від 21.03.2014 року №2449/43, від 24.03.2014 року №2527/43 відповідач також повідомив позивача про виявлені невідповідності при проходженні вхідного контролю продукції та просив їх усунути.

Позивач листом від 04.04.2014 року №14/032 повідомив про розгляд зауважень вантажоодержувача, з урахуванням коментарів виготовлювача продукції ТОВ "Спецпроект".

Листом від 29.04.2014 року №041-2/3829 "Про вхідний контроль пеналів та елементів трубних" вантажоодержувач направив відповідь щодо відсутності усунення основної невідповідності, виявленої при проведенні вхідного контролю - в частині наявності узгодженого права на виготовлення обладнання відповідно до наказу компанії від 31.12.2009 року №1202, тобто позивач не підтвердив наявність права виробника продукції (товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецпроект" (далі - ТОВ "Спецпроект")) на виготовлення продукції за конструкторською документацією (креслення) відкритого акціонерного товариства "Іжорські заводи" (далі - ВАТ "Іжорські заводи"); з цього питання є листи ВАТ "Іжорські заводи" про те, що конструкторська документація не передавалась ніяким організаціям.

Крім того, вантажоодержувач повідомив про необхідність організації отримання від ВАТ "Іжорські заводи" оригіналу листа з печаткою, який би свідчив про факт передачі права та врегулювання питання виготовлення пеналів (продукції) ТОВ "Спецпроект".

Також, листи позивача та виробника ТОВ "Спецпроект" від 26.05.2014 року №126/05/2014, від 21.05.2014 року №126/05/2014, від 22.05.2014 року №14/047, від 11.06.2014 року №14/049 свідчать про продовження усунення невідповідностей, викладених в Довідці від 23.01.2014 р., що підтверджує неможливість проходження продукцією вхідного контролю та її прийняття, за відсутністю належної якості продукції та супровідних документів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що вантажоодержувачем був проведений повторний вхідний контроль продукції, яким також виявлені невідповідності, що підтверджується довідкою про невідповідності від 02.10.2015 року. Дана довідка про виявлені невідповідності від 02.10.2015 року складена на підставі рішення про анулювання технічних рішень від 30.09.2015 року №Р-174/2015 СВБ, згідно з якими скасоване технічне рішення від 23.03.2015 року про можливість проведення вхідного контролю продукції, зокрема, у зв'язку з відсутністю однозначної оцінки правомірності використання оригінальних креслень виробником ТОВ "Спецпроект" (оцінки щодо ознак контрафактної продукції) згідно з стандартом Компанії "Організація вхідного контролю для АЕС" (СОУ НАЕК 038:2013) та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження національного стандарту №4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" від 03.10.2007 року № 1185. Зазначеним рішенням також анульовано акти вхідного контролю ВК1 № А1-005-2 від 27.03.2015 року та ВК2 № А2-005-2 від 05.05.2015 року.

Таким чином посилання апелянта на анульоване рішення від 23.03.2015, а також акти ВК1 № А1-005-2 та ВК2 № А2-005-2 є безпідставними.

10 листопада 2015 року №7502/43 відповідач звернувся до позивача з вимогою щодо усунення невідповідності за останньою Довідкою від 02.10.2015, яка залишена позивачем без відповіді.

В подальшому, в зв'язку з невідповідністю продукції та не усуненням виявлених недоліків, на підставі СОУ НАЕК 038:2013 кінцевим споживачем продукції - ВП "Рівненська АЕС" складено Акт на забраковану продукцію № Б1-005/1-2 від 12.04.2017, згідно з яким поставлену за спірним Договором продукцію визнано остаточним браком та такою, що підлягає поверненню постачальнику.

При цьому, як зауважив Вищий господарський суд в постанові від 11.04.2017 пунктом 6 Інструкції П-7 визначено граничні строки, протягом яких продукція має бути перевірена за якісними показниками, та складено відповідний акт.

Так, відповідно до п. 6 Приемка продукции по качеству и комплектности производится на складе получателя в следующие сроки:

а) при иногородней поставке - не позднее 20 дней, а

скоропортящейся продукции - не позднее 24 часов после выдачи

продукции органом транспорта или поступления ее на склад

получателя при доставке продукции поставщиком или при вывозке

продукции получателем;

б) при одногородней поставке - не позднее 10 дней, а

скоропортящейся продукции - 24 часов после поступления продукции

на склад получателя.

В районах Крайнего Севера, в отдаленных районах и других районах досрочного завоза приемка продукции производственно-технического назначения производится не позднее 30 дней, а скоропортящейся продукции - не позднее 48 час. после поступления продукции на склад получателя. В указанных районах приемка промышленных товаров народного потребления производится не позднее 60 дней, продовольственных товаров (за исключением скоропортящихся) - не позднее 40 дней, а скоропортящихся товаров - не позднее 48 час. после поступления их на склад получателя.

Проверка качества и комплектности продукции, поступившей в таре, производится при вскрытии тары, но не позднее указанных выше сроков, если иные сроки не предусмотрены в договоре в связи с особенностями поставляемой продукции (товара). (Абзац третий пункта 6 с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Государственного арбитража при Совмине СССР N98 от 14.11.74)

Машины, оборудование, приборы и другая продукция, поступившая в таре и имеющая гарантийные сроки службы или хранения, проверяются по качеству и комплектности при вскрытии тары, но не позднее установленных гарантийных сроков.

Враховуючи умови укладеного Договору, колегія суддів прийшла до висновку, що порушення відповідачем строків приймання продукції є підставою для відповідальності постачальника за неналежне виконання зобов'язань за Договором, згідно з пунктом 7.3 Договору.

При цьому, обумовлений договором порядок приймання продукції, яка є специфічною та потребує дотримання певних вимог з прийомки, виключає її прийняття на підставі лише видаткової накладної, в день її підписання.

Згідно ч. 4 ст. 690 ЦК України, якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Отже, продавець має право вимагати від покупця прийняти та оплатити товар, якщо останній без достатніх правових підстав відмовляється від прийняття товару або зволікає з таким прийняттям.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач безпідставно відмовився прийняти продукцію (згідно специфікації №2 до Договору), яка була в його розпорядженні для прийняття.

Таким чином, виходячи з приписів вищенаведених положень законодавства та умов Договору підставою виникнення у відповідача зобов'язання оплатити вказану продукцію, відповідно до змісту товаророзпорядчих документів на неї та умов Договору, є факт прийняття продукції, а також приймання її за кількістю та якістю, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання - передачі продукції, і який, як зазначено у п. 5.10 Договору, підтверджує виконання постачальником свого зобов'язання щодо поставки продукції та визначає момент переходу права власності на продукцію від постачальника до покупця.

Докази того, що сторони узгодили інший порядок приймання продукції, ніж визначено в розділі V Договору, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 690 Цивільного кодексу України якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця. Продавець зобов'язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв'язку з невідповідністю продукції та не усуненням виявлених недоліків, на підставі СОУ НАЕК 038:2013 кінцевим споживачем продукції - ВП "Рівненська АЕС" складено Акт на забраковану продукцію № Б1-005/1-2 від 12.04.2017 року, згідно з яким поставлену за спірним Договором продукцію визнано остаточним браком і такою, що підлягає поверненню постачальнику.

Про вказаний факт відповідач був повідомлений ВП "Рівненська АЕС" листом № 041-2/3661 від 26.04.2017 року, який разом з тим містив прохання щодо ввезення продукції зі складів РВ ВП "Складське господарство".

Листом від 26.05.2017 року №4375/43 відповідач звернувся до позивача про вивезення продукції, яка не відповідає умовам Договору, зі вантажоодержувача - складу № 6 Складського господарства ВП "Рівненська АЕС" (м. Вараш).

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що відповідач скористався передбаченим п. 5.9 Договору правом та здійснив дії щодо повернення прийнятої за Договором продукції, які згідно з умовами спірного правочину не тягнуть за собою фінансових наслідків, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, щодо відсутності правових підстав для оплати продукції.

Вимоги щодо стягнення з відповідача процентів річних та втрат від інфляції також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлену продукцію.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Енергопроект" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 по справі №910/23297/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Енергопроект" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 по справі №910/23297/15 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/23297/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна