РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017Справа №910/15496/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-

Гарант"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 21 351,68 грн.

Суддя Усатенко І. В.

Представники сторін:

Від позивача: не прибув;

Від відповідача: не прибув.

В судовому засіданні 09.11.2017 на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа - Гарант" про відшкодування шкоди в порядку регресу 21 351, 68 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15496/17, розгляд останньої призначено на 05.10.2017.

26.09.2017 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

В судовому засіданні 05.10.2017 судом оголошувалася перерва до 09.11.2017, зобов'язано відповідача надати суду належним чином завірену копію звіту оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля Хонда Джас д.н.з. НОМЕР_1 та зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення з урахуванням відзиву відповідача.

Через відділ канцелярії господарського суду 09.11.2017 від позивача надійшли заперечення щодо відзиву відповідача на позовну заяву.

В судове засідання 09.11.2017 представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Відсутність сторін не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що 12.04.2017 у місті Дніпрі по проспекту Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1 (застрахований ТЗ у позивача) та «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1 та його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1, відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспорту № 55673а6д від 03.10.2016 страхове відшкодування в розмірі 22 351, 68 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому відповідач заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачем розрахунок страхового відшкодування здійснено без врахування коефіцієнту фізичного зносу. За розрахунком відповідача розмір страхового відшкодування за полісом № АЕ/09554561 становить 15 861, 57 грн., з яких 14 902, 80 грн. було сплачено на рахунок позивача відповідачем 02.10.2017. Враховуючи викладене відповідачем було визнано позовні вимоги на суму 820, 77 грн. Крім того, відповідач просив суд покласти судові витрати на позивача з тих підстав, що останнім не направлялася вимога відповідачу про сплату страхового відшкодування в порядку визначеному законом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 03.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком та ОСОБА_5, як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 55673а6д, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1.

12.04.2017 у місті Дніпро по проспекту Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1 (застрахований ТЗ у позивача) та «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, що підтверджується довідкою про ДТП № 630597. Повідомлення про подію з транспортним засобом подано до страховика 12.04.2017.

Дорожньо-транспортна пригоду сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 1.3, 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.05.2017 справа № 201/6076/17-п (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту № ZA300517 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, в зв'язку з аварійними ушкодженнями, завданими автомобілю Хонда - Джаз державний номер НОМЕР_1 складеного 30.05.2017 вартість ремонту з врахуванням фізичного зносу складає 26 150, 99 грн., коефіцієнт фізичного зносу становить 0, 54.

Згідно рахунку № 345м від 18.04.2017, складеного ФОП ОСОБА_3, оцінка вартості робіт і матеріалів по ремонту автомобіля «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1 становить 22 351, 68 грн.

Відповідно до страхового акту від 25.04.2017 № 1.003.17.0006141/АХА2203582, затвердженим позивачем, сума страхового відшкодування визначена в розмірі 22 351, 68 грн.

На підставі страхового акту від 25.04.2017 № 1.003.17.0006141/АХА2203582 та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 22 351, 68 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3, що підтверджується платіжним дорученням № 328 030 від 26.04.2017.

Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування з урахуванням франшизи у розмірі 21 351, 68 грн.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" перейшло в межах суми 21 351, 68 грн. (з вирахуванням франшизи) право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.05.2017 справа № 201/6076/17-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9554561.

Згідно відповіді МТСБУ від 22.09.2017 № 7/2-28/23372, договором (полісом) № АЕ/9554561 передбачено, що франшиза становить 1 000, 00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 22 351, 68 грн. шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 22 351, 68 грн.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи (1 000,00 грн.) за полісом № АЕ/9554561 та наявність вини ОСОБА_1 і просив стягнути з відповідача 21 351, 68 грн., однак не врахував коефіцієнт фізичного зносу, який має застосовуватись.

В зв'язку з цим, суд погодився з доводами позивача, що вартість відновлювального ремонту має визначатись не на підставі звіту, що є попередньою оцінкою завданих збитків, а з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів та вартості запчастин (вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), визначеної у акті виконаних робіт. Однак, суд не погоджується з твердженнями позивача про безпідставність застосування коефіцієнту фізичного зносу.

На підставі акту виконаних робіт № 2216 від 24.08.2017, суд розрахував суму відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини. Згідно розрахунку суду сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,54 становить 18 333, 62 грн. При цьому судом відхиляється розрахунок страхового відшкодування відповідача, з тих підстав, що відповідач застосував коефіцієнт фізичного зносу не тільки до вартості запчастин, а і до інших складових ремонту.

Із матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження у справі відповідачем було частково сплачене страхове відшкодування за полісом № АЕ/9554561 в розмірі 14 902, 80 грн., відповідно провадження у справі в цій частині підлягає припиненню у відповідності до п. 1-1) ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у відповідній частині відсутній предмет спору.

В іншій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду. Стягненню з відповідача на користь позивача за полісом № АЕ/9554561 підлягають 3 430, 82 грн. страхового відшкодування (18 333, 62 - 14 902, 80 = 3 430, 82).

Стосовно доводів відповідача, що позивачем не направлялася відповідачу вимога щодо сплати страхового відшкодування за полісом № АЕ/9554561 суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно яких рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Згідно позиції Верховного суду України, викладеній 28.08.2012 за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 06.12.2011 у справі № 23/279, страховик, потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування за договором майнового страхування отримує право вимоги потерпілої особи та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. При цьому, право на подання регресного позову може бути реалізовано в межах загального строку позовної давності, який згідно вимог чинного законодавства складає три роки.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 430, 82 грн., а провадження у справі в частині стягнення 14 902, 80 грн. підлягає припиненню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 14 902, 80 грн.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа - Гарант" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у розмірі 3 430 (три тисячі чотириста тридцять) грн. 82 коп. та 1 373 (одну тисячу триста сімдесят три) грн. 83 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.11.2017.

Суддя І.В.Усатенко