ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 року Справа № 912/2404/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Чимбар Л.О., Вечірко І.О.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1Л, довіреність №1437 від 12.12.2016 р., представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2017р. у справі №912/2404/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Світловодської міської ради Кіровоградської області

про стягнення 24 249, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2017р. ( суддя Макаренко Т.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком" заборгованість в сумі 24 249,60 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Рішення суду мотивоване доведеністю порушення грошового зобовязання взятого на себе державою в особі відповідача.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансування витрат, пов?язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян не передбачена. Світловодським міським бюджетом на 2016 рік також не було виділено коштів на відшкодування витрат з надання телекомунікаційних пільг. У зв?язку з цим відповідач не міг взяти зобов?язання щодо проведення розрахунків за надані послуги пільговій категорії громадян за грудень 2015 року. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і в позові відмовити.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, подав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні вважають рішення законним та обґрунтованим. Просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судове засідання проведено в режимі відео конференції.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

05.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком та Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради укладено договір № 27 про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян.

Відповідно до п. 1.2. договору, потсачальник надає телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які мають відповідні пільги, а платник проводить розрахунки за надані пільги відповідно до ст..102 Бюджетного кодексу України, відповідно чинного законодавства, Закону України «про державний бюджет України на 2015 рік» в межах кошторисних призначень на 2015 рік.

Згідно п.п.2.1.1., 2.1.2. договору, платник зобов'язався передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговим категоріям громадян та проводити розрахунки за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян, які внесені до Єдиного реєстру.

Платник здійснює перерахування коштів Постачальнику, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно кошторису доходів і видатків в межах запланованих призначень протягом 5-ти банківських днів з дня їх надходження з державного бюджету на рахунок Платника (п. 3.2. договору).

Постачальник , відповідно до п.п. 2.3.11, 2.3.2. договору, зобов?язався надавати громадянам обумовлені законодавством України пільги на оплату телекомунікаційних послуг та щомісячно надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника розрахунки щодо вартості телекомунікаційних послуг наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга» до 07 числа місяця, що настає за звітним на електронну адресу та відомості про фактично надані послуги на паперових носіях до 20 числа місяця, що настає за звітним.

Пунктами 7.1. та 7.2 Договору всторони погодили, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015 р., а в частині розрахунків за надані пільги до їх повного виконання зобов'язань за цим договором. Сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його підписання, а саме з 01.01.2015р.

На виконання умов договору позивачем у грудні 2015 року були надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян, які є мешканцями м.Свіловодськ на суму 25 510,34 грн.

13.01.2016р. позивачем на електронну адресу відповідача направлено електронний реєстр пільговиків, якім були надані послуги за формою « 2-пільга», а в подальшому в паперовому вигляді з розрахунком заборгованості.

Листом № 01-15/39 від 27.01.2016р. відповідач відмовив позивачу в відшкодуванні витрат мотивуючи тим, що держаним бюджетом України на 2016 рік не передбачено субвенцій на надання пільг з послуг зв?язку та в міському бюджеті на 2016р. також такі кошти не передбачені.

З цих підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 24 249,69 грн. заборгованості з відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Надання позивачем в грудні 2015 року пільг з оплати телекомунікаційних послуг мешканцям м.Світловодська, які мають на це право, на суму 24 249,60 грн. підтверджується Актом звіряння розрахунків, підписаним сторонами.

Оскільки відповідач свої зобов?язання за договором не виконав, то господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечення відповідача наведені в апеляційній скарзі не приймаються судом до уваги з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012р., споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України від 22.10.1993р. № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту, Законом України від 28.02.1991р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Законом України від 23.03.2000р. № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань", Законом України від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ Про охорону дитинства, Законом України від 24.03.1998р. № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Механізм реалізації визначених законодавством України соціальних гарантій, зокрема отримання пільг з оплати послуг звязку та їх фінансування, визначається ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України, Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. № 117, Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р., Порядком надання окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 389.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов'язком Позивача. При цьому в силу положень Законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов'язок відшкодовувати витрати підприємств, що надають такі послуги особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з ч. 5 ст. 102 Бюджетного кодексу України, надання пільг з послуг зв'язку здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту населення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання соціального захисту населення.

В пункті 2 Постанови № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Отже, на відповідача як головного розпорядника коштів покладено обов'язок щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікацій, за послуги, надані особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі - Положення №117), підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 15 числа надають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Згідно п. 11 Положення № 117, на Відповідача, як на уповноважений орган, покладено обов'язок щомісяця:

1) звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складати:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають пільги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7-пільга;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3- пільга.

Таким чином, відповідачу надано діючим законодавством (пп.1 п.11 Положення) право не проводити розрахунки лише у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг і лише до уточнення інформації.

Не приймається судом до уваги й те, що Законом України «Про держаний бюджет на 2016 рік» не було передбачено субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, оскільки відповідно до ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Державною казначейською службою України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Крім того, в п.26 Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України» прямо зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

У зв?язку з наведеним апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Рішення суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.101- 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2017р. у справі №912/2404/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складно 23.11.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О. Чимбар

__________________ ОСОБА_2