КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" листопада 2017 р. Справа №910/8652/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Пугачовій А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.11.2017 року по справі №910/8652/17 (в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК - УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017

по справі №910/8652/17 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК - УКРАЇНА"

до відповідача- 1 Державної казначейської служби України

відповідача-2 Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про відшкодування шкоди у розмірі 542 135 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК - УКРАЇНА" (надалі також - "Позивач") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України (надалі - "відповідач - 1") та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі - "відповідач - 2") про стягнення 542 135 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування шкоди (збитків) у зв'язку із невиконанням виконавчою службою рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2013 у справі №5071/3577/12, посилаючись при цьому на ст.ст. 16, 22, 614, 1166, 1174 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 №910/8652/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК - УКРАЇНА" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (відповідач-2) у відзиві просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 №910/8652/17 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідач-1 не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав колегії суддів письмовий відзив на скаргу позивача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання від 16.11.2017 представники Державної казначейської служби України та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Враховуючи, що присутній представник скаржника не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності інших учасників апеляційного провадження, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

05.09.2017 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів:

1) клопотання (реєстр. № 09-11/16123/17) з проханням витребувати у ТОВ "Блек Сі Лайн" інформацію про рух коштів на відкритих рахунках боржника за період з жовтня 2013 року по січень 2016 року та про рух коштів на відкритих рахунках боржника; витребувати інформацію про відкриття/закриття ТОВ "Блек Сі Лайн" рахунків, відкритих у відповідних банківських установах. (т. 2 а/с 94)

2) клопотання (реєстр. №09-11/16125/17) з проханням витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справи № 815/6346/13-а, №815/7973/13-а; витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси справу №2/521/1105/16; витребувати з Господарського суду Одеської області справу №916/2823/15. (т. 2 а/с 98)

У судовому засіданні від 16.11.2017 представник позивача підтримала наведені клопотання про витребування доказів, просила їх задовольнити.

Стаття 38 Господарського процесуального кодексу передбачає, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

У відповідності до п. 2.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 визначено, що згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), при тому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребуванн ядоказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 ГПК, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду. Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповіднихдоказів; докази з'явилися після розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідне клопотання має заявлятися (подаватися) в письмовій формі.

Уповноваження господарським судом заінтересованої сторони на одержання необхідних доказів (частина п'ята статті 38 ГПК) полягає у видачі їй належним чином завіреної копії ухвали суду про витребування певних доказів із зазначенням у ній про зобов'язання особи, у якої знаходяться такі докази, надати їх заінтересованій стороні для наступного подання їх до суду. При цьому особа, у якої знаходяться відповідні докази, вправі вимагати від уповноваженої особи лише пред'явлення їй належним чином засвідченої ухвали суду, а не передачі їй цієї копії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з аналізу наведеної статті слідує, що витребування доказу є правом, а не обов'язком суду. Суд вправі відхилити клопотання про витребування доказу, якщо цей доказ не стосується справи або недопустимий, а також якщо певні обставини підтверджено іншими доказами, які є в матеріалах справи.

За результатом розгляду названих клопотань колегія суддів ухвалила відмовити в їх задоволенні, як необґрунтовані, крім того зазначає, що задоволення вказаних клопотань жодним чином не вплине на суть апеляційного перегляду даної справи.

Керуючись ст. ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань (реєстр. № 09-11/16123/17) та (реєстр. №09-11/16125/17) від 05.09.2017 про витребування доказів.

Копію ухвали апеляційного господарського суду у справі №910/8652/17 надіслати учасникам провадження.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.І. Разіна

Л.В. Чорна