РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017Справа №910/17218/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/17218/17

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПОТЕБНІ 6";

до фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю;

про стягнення 213 867,85 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Случак О.О., довіреність б/н від 25.04.2017р.;

обставини справи:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПОТЕБНІ 6" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - відповідач) про стягнення 213 867,85грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує обов'язку з оплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 189 291,37 грн. основного боргу., за прострочення сплати якої позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 19 913,62 грн. та 3% річних у сумі 4662,86 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017р. порушено провадження у справі № 910/17218/17 та призначено розгляд справи на 26.10.2017р.

25.10.2017р. через загальний відділ діловодства від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник позивача в судовому засіданні 26.10.2017р. надав для огляду оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви та витребувані судом докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2017р. розгляд справи відкладено на 09.11.2017р., у зв'язку з неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду від 06.10.2017р.

Представник позивача в судове засідання 09.11.2017р. не з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його не підготовкою до судового засідання та невиконанням вимог ухвали суду від 26.10.2017р.

Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання представника відповідача, в зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника позивача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2012р. рішенням загальних зборів членів ОСББ "ПОТЕБНІ 6" на підставі акту приймання-передачі від 24.12.2012 р., житловий комплекс за адресою: м. Харків, вул. Потебні, 6, був прийнятий на баланс позивача.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю є власником квартир - нежитлових приміщень в житловому будинку по вул. Потебні, у м. Харкові, а саме:

- квартир: № 2 загальною площею 203 кв.м., житловою площа 191 кв.м., № 5 загальною площею 203,2 кв.м., житловою площею 191,2 кв.м., № 8 загальною площею 202,9 кв.м., житловою площею 190,9 кв.м., № 12 загальною площею 124,0 кв.м., житловою площею 118,8 кв.м., № 13 загальною площею 171,8 кв.м., житловою площею 161,6 кв.м., № 14 загальною площею 220,0 кв.м., житловою площею 208,0 кв.м., № 23 загальною площею 192,9 кв.м., житловою площею 13 кв.м.;

- нежитлових приміщень: 1-го поверху № 1-5 загальною площею 166,0 кв.м., 1-го поверху № 6-9 загальною площею 158,9 кв.м.;

- машиномісць: № 1 загальною площею 13,5 кв.м., № 2 загальною площею 15,0 кв.м., № 9 загальною площею 16,5 кв.м., № 14 загальною площею 16,5 кв.м., № 22 загальною площею 16,5 кв.м., № 27 загальною площею 16,5 кв.м., № 29 загальною площею 135,5 кв.м., № 30 загальною площею 15,0 кв.м., № 31 загальною площею 15,0 кв.м.; м, № 32 загальною площею 15,0 кв.м.

Вказані обставини також підтверджуються актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 24 грудня 2012 р., постановою Вищого господарського суду України від 21 липня 2015 р. у справі № 910/19804/14 між тими ж сторонами.

Посилаючись на те, що відповідач частково відшкодував вартість наданих йому протягом вересня 2015 - серпня 2017 років житлово-комунальних послуг, однак не оплатив 189 291,37 грн., позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою.

Відносини між сторонами щодо порядку внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкової території чинним законодавством або договором між ними протягом спірного періоду врегульовані не були.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі-Закон).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону забезпечення належних експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі, є обов'язком балансоутримувача.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Так судом встановлено, що рішенням загальних зборів членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Потебні 6" (протокол № 11 від 26.05.2015 року) було затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 13,20 гривень за один квадратний метр, починаючи з 1 червня 2015 року.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Потебні 6" від 17 лютого 2016 року (протокол № 13) та від 13 грудня 2016 року (протокол № 15) затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 11,00 грн. за один квадратний метр, починаючи з 1 січня 2016 року, а також кошторис витрат.

Вказані рішення загальних зборів членів ОСББ "Потебні 6", якими затверджені тарифи на житлово-комунальні послуги, були прийняті в межах компетенції загальних зборів членів об'єднання та у відповідності до ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» є обов'язковими для всіх членів об'єднання.

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.11.2012 р. № 7/10-19373 «Щодо погодження/затвердження тарифів органами місцевого самоврядування внесків на житлово-комунальні послуги для ОСББ та ЖБК» визначений загальними зборами ОСББ розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування, а розмір платежів на утримання будинку і прибудинкової території загальними зборами ОСББ повинен визначатися, виходячи із затвердженого в кошторисі об'єднання розміру витрат на ці цілі.

Судом встановлено, що, незважаючи на неукладений договір, позивач надав відповідачу за період з 01.09.2015р. по 31.08.2017р. житлово-комунальні послуги з: експлуатаційні послуги, опалення, що підтверджується розрахунками послуг за вказаний період, які були надіслані на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленнями.

Відповідач зі свого боку свої зобов'язання по оплаті за надані житлово-комунальні послуги не виконав у повному обсязі, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість на загальну суму 189 291,37 грн. за вказаний період.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми заборгованості, вимогами про сплату заборгованості з доказами направленими відповідачу.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати своєчасного та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів, а також звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання платежі, збори і внески.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники нежитлових приміщень сплачують надані послуги за тарифами, що встановлені для відповідних видів діяльності.

Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Крім того, обов'язок по сплаті фактично наданих послуг виникає у відповідача на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Порядку обліку та оплати послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки доказів належної оплати встановленої заборгованості суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача 189 291,37 грн. основного боргу за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2015р. по 31.08.2017р. підлягають задоволенню.

Відсутність укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов'язку оплачувати надані послуги, оскільки відповідно до Постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє відповідача від обов'язку оплачувати надані послуги.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 19 913,62 грн. та 3% річних у сумі 4662,86 грн., які нараховані окремо за кожний місяць, в якому виникла заборгованість.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати інфляційних втрат та річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та доведеними, та підлягають задоволенню згідно з уточненим розрахунком суду, а саме: 4658,13 грн. - 3% річних та 19 732,61 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, 3 (Галі Тимофєєвої, 3), ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПОТЕБНІ 6" (61002, м. Харків, вул. Потебні, 6, ) основний борг у сумі 189 291 грн. 37 коп., 4658 грн. 13 коп. - 3% річних та 19 732 грн. 61 коп. - інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 3205 грн. 23 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено: 14.11.2017р.

Суддя А.І. Привалов