ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р.Справа № 916/2071/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1 за довіреністю від 17.02.2017р.;

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2 за довіреністю №102 від 01.02.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2071/17:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська міжнародна торгівельна компанія";

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі, якою є Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

про стягнення 107533,29 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі, якою є Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська міжнародна торгівельна компанія"

про стягнення 28417,16 грн, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська міжнародна торгівельна компанія» (далі Позивач) звернулось до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі Банк) із позовом про стягнення заборгованості в розмірі 107533,29 грн. посилаючись на неналежне виконання Відповідачем умов Договору купівлі-продажу №28/12 від 28.12.2016р.

З підстав ст. 193, ст. 216, ст. 217, ч. 2 ст. 218,ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 1,3, 4, 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ч. 2 ст. 530, ч.3 ст. 549. ч.І ст. 550, ст. 610, ст. 611, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 691, ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден, предявив зустрічний позов про стягнення попередньої оплати за Договором №28/12 купівлі - продажу від 28.12.2016р. в розмірі 9812,04 грн., штрафу у розмірі 15 400 грн. та витрат у розмірі 3 205,12грн.

Зустрічний позов грунтується також невиконання договірних зобовязань.

З підстав приписів ст. ст. 224, 509, 525, 530, 526, 610, 629, 655, 656. 662, 663, 678, 679, 681, 687, 688. 693 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 224. 268, 269. Господарського кодексу України відповідач просить зустрічний позов задовольнити.

В засіданні суду 25.09.2017р. оголошено перерву за правилами ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27 вересня 2017 р. зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі, якою є Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська міжнародна торгівельна компанія" про стягнення 28417,16 грн. прийнято до розгляду з первісним позовом по справі №916/2071/17 та обєднано зустрічний позов в одне провадження із первісним позовом.

В засіданні суду 06.11.2017 р. за правилами ст. 85 ГПК України, в присутності представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

28 грудня 2016 р. між сторонами у справі був укладений Договір купівлі-продажу № 28/12 від 28.12.2016 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору Позивач зобов'язався поставити та передати протягом строку дії цього Договору у власність Відповідачу формений одяг для інкасаторів (далі - Товар) відповідно Специфікації (Додаток № 1 до цього Договору) та необхідних розмірів (Додаток № 2 до цього Договору), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар в порядку га на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 3.2. Договору його вартість становить 307 998 (триста сім тисяч девятсот дев'яносто вісім) гривень 00 коп. у тому числі ГІДВ 51 333 (п'ятдесят одна тисяча триста тридцять гри) гривні 00 коп.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата здійснюється поетапно за кожну окрему партію Товару (надалі - партія Товару) на умовах передоплати в розмірі 70 % від вартості Партії Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання рахунку. Остаточний розрахунок за Партію Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки товару.

Виходячи із змісту укладеного Договору купівлі-продажу N 28/12 від 28.12.2016 за своєю правовою природою він є договором поставки.

На виконання п. 4.1. Договору, 29.12.2016р. Відповідачем перераховано Позивачу 215 598,60 грн., що становить 70% від загальної вартості товару.

На виконання договору, Позивач передав для потреб Відповідач товар загальною вартістю 307 998,00 грн. з ПДВ:

- на підставі видаткової накладної від 02.02.2017 № 76 товар загальною вартістю 92 546.00 грн. з ГІДВ. Товар отримано Відповідачем 06.02.2017р., про що свідчать експрес-накладна від 02.02.2016 № 59 9980 4221 4998 та ОСОБА_2 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2017 № НП/2-0038419.

- На підставі видаткової накладної від 16.02.2017р. № 146 товар загальною вартістю 80 286,48 грн. з ПДВ. Товар отримано Відповідачем 16.02.2017р. та 17.02.2017р., про що свідчать експрес-накладні від 15.02.2017р. № 59 0002 3793 0622; від 16.02.2017р. № 59 9980 4280 0466 та ОСОБА_2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.02.2017 № НП/2-0048452.

- На підставі видаткової накладної від 22.02.2017р. № 164 товар загальною вартістю 87 039,96 грн. з ПДВ. Товар отримано Відповідачем в період з 23.02.2017р. по 09.03.2017р.. про що свідчать експрес-накладні від 22.02.2017р. № 100 1899 7578; від 23.02.2017р. № 59 9980 4310 3433; від 24.02.2017р. № 59 0002 4000 2158 та ОСОБА_2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2017р. № НП/2-0061614, від 20.03.2017 № НП/2-0073015 .

- На підставі видаткової накладної від 28.02.2017р. № 192 товар загальною вартістю 48 125,56 грн. з ПДВ. Товар отримано Відповідачем 02.03.2017р., про що свідчать експрес-накладна від 01.03.2017р. № 100 2358 9697 та ОСОБА_2 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 10.03.2017р. № НП/2-0071817 .

Вказана накладні складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі відповідно до вимог ст 201 Податкового кодексу України, при постачанні товарів за Договором.

Згідно п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

За пункті 1 Оглядового листа № 01-06/767/2013 від 29.04.2013р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (65014, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 17) є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г), тому не може бути відповідачем у господарському процесі.

Частиною четвертою ст. 15 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням РУ-

За ст. 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов'язок Повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Жодних заперечень чи зауважень з приводу отримання продукції Відповідачем на адресу Позивача не надходило.

Вказані вище видаткові накладні не містять підписів Відповідача, проте отримання товару за ними (доставка товару) підтверджується товаро-транспортними документами компанії перевізника, а відтак право власності товар, що становить предмет договору перейшло до Відповідача з моменту отримання товару через компанію- перевізника.

Таким чином, обов'язок покупця (Відповідача) з оплати товару виникає безпосередньо з факту здійснення продавцем (Позивачем) постачання товару та прийняття товару покупцем (Відповідачем). При цьому, форма (вид) документу, яким сторони відобразили сам факт постачання товару (яким оформили факт здійснення постачання) - видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт приймання-передачі продукції, тощо, не впливає на обовязок покупця оплатити товар та не звільняє покупця від обов'язку з оплати товару у випадку оформлення постачання товару іншим документом, ніж той, що передбачений умовами договору.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийнятгя товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. Договору передбачена оплата решти 30% суми договору протягом З (трьох) банківських днів з моменту поставки товару. Враховуючи, що остання Партія Товару була отримана Відповідачем 09.03.2017, то повний розрахунок за поставлений товар Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" повинне було здійснити до 14.03.2017 включно.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 7.4 Договору у випадку порушення Покупцем строків оплати Товару, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наведене, за прострочення виконання зобов'язання Одеським обласним управлінням Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська міжнародна торгівельна компанія» підлягає стягненню пеня за порушення грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня в сумі 10 206,97 гри. Розрахунок пені наведено у розрахунку ціни позову, що додається до даної позовної заяви.

Враховуючи вказане на користь Позивача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (інфляційні втрати 3 742,18 грн.), а також три проценти річних від простроченої суми (1 184,74 гри.).

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, у справі йдеться про стягнення з відповідача боргу по договору купівлі продажу, що укладений між сторонами у справі.

Підставою для звернення до суду Відповідача (первісного Позивача) із позовною заявою про стягнення коштів є те, що Банк не здійснив остаточний розрахунок з Продавцем за партію Товару згідно умов Договору.

Наведене на думку суду повністю підтверджується обставинами зазначеними у первісному позові.

Щодо зустрічного позову суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобовязався поставити та передати у власність Покупця формений одяг для інкасаторів, найменування, характеристика, розмір та ціна яких визначені Додатками №1, №2 до Договору, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити цей Товар.

Згідно з п.3.2., 4.1. Договору вартість цього договору становить 307 998.00грн. ; оплата здійснюється поетапно за кожну окрему партію Товару на умовах передоплати в розмірі 70% (сімдесят відсотків) від вартості партії товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання рахунку та остаточний розрахунок здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки Товару.

28.12.2016р. на виконання п. 4.1 Договору Покупцем було здійснено передплату за Товар в розмірі 70% від його вартості шляхом перерахування на рахунок Продавця грошових коштів у розмірі 215 598. 60грн.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що поставка Товару здійснюється Продавцем протягом 20 робочих днів з дати підписання Договору, тобто до 27.01,2017 р. включно.

Згідно п. 5.4 Договору моментом поставки Товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Покупця та Продавця видаткової накладної.

Відповідно до п. 5.5. Договору, про дату та час поставки Товару Продавець сповіщає факсимільним зв'язком та електронною поштою уповноваженого представника Покупця не пізніше ніж за один робочий день до запланованої дати поставки Товару.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що при передачі Товару Продавець надає уповноваженому представнику Покупця два примірники видаткових накладних. Один оформлений відповідним чином примірник видаткової накладної, що засвідчує отримання Товару, уповноважений представник Покупця зобовязаний передати уповноваженому представнику Продавця в момент поставки Товару.

Згідно п. 5.7. Договору, прийняття та передача Товару за кількістю упаковок (із зазначенням кількості одиниць Товару в упаковці) здійснюється уповноваженими представниками Покупця та Продавця у місці поставки Товару шляхом підписання видаткової накладної.

Відповідно до п.5.11 Договору, право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Покупця та Продавця видаткової накладної.

Перше відправлення Товару : светр 140 шт., блайзер літній 131 шт., футболка 420 шт. було здійснено Продавцем лише 06.02.2017р.. про що свідчить експрес-накладна Нової пошти № 4998 від 02.02.2017р.

Поставка вищезазначеного Товару була здійснена Продавцем з порушенням п.п.5.4. - 5.7. Договору без присутності уповноваженого представника Продавця, видаткова накладна на зазначений Товар Продавцем не була надана та станом на поточну дату не підписана уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за Договором Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 5% від вартості Товару , поставку якого прострочено.

Оскільки Товар у визначений п.5.1. Договору термін не був поставлений Покупцю відповідно до вимог розділу 5 Договору, з підстав п. 7.2 Договору, Банк направив на адресу Відповідача претензію від 17.02.2017р. з вимогою щодо сплати в строк до 19.03.2017р. на рахунок Банку штрафу у розмірі 5% (п ять відсотків) від вартості Товару за Договором, що складає 15 400,00 гри., яку отримана Відповідачем 03.03.2017р.

Проте, станом на поточну дату штраф за прострочення терміну поставки товару на рахунок Банку не перераховано.

В лютому 2017 р. на адресу Банку Продавцем було направлено чергову партію Товару, а саме: куртка літня 140 шт. та брюки літні 140 шт., про що свідчить експрес-накладна Нової пошти №3433 від 23.02.2017р.

Поставка вищезазначеного Товару Продавцем також була здійснена з порушенням п.п.5.4. - 5.7. Договору.

У квітні 2017 року Продавцем на адресу Покупця було здійснено чергове відправлення Товару, а саме: куртки зимові 131 шт. та брюки зимові 131 шт. загальною вартістю 102211,44 грн., про що свідчить експрес-накладна Нової пошти №5937 від 25.04.2017р.

Поставка вищезазначеного Товару в порядку п.п.5.4. - 5.7. Договору не відбулась, оскільки відправлення Товару було здійснено без присутності уповноваженого представника Продавця, видаткова накладна на зазначений Товар Продавцем не була надана та станом на поточну дату не підписана уповноваженими представниками Сторін.

В квітні 2017 року всі відправлення Товару, здійснені Продавцем на адресу Покупця відбувались з порушенням розділу 5 Договору без присутності уповноваженого представника Продавця, примірники видаткових накладних на Товар уповноваженому представнику Продавця жодного разу не передавались та станом на поточну дату не підписані Сторонами.

Згідно Висновку ПРАТ «МЕТЦ» від 08.06.2017р. було встановлено невідповідність цього одягу вимогам ДСТУ 29335-92 за окремими показниками, зокрема: невідповідність розмірів, маркування, якості швів та ін., на підставі чого органом із сертифікації продукції СО «НікоСЕПРО» ПРАТ «МЕТЦ» було винесене Рішення від 09.06.2017р. (надалі - Рішення) про відмову у видачі сертифіката відповідності в державній системі сертифікації одягу форменого для інкасаторів у складі: куртка га брюки зимові, виготовлених ТОВ «УМТК».

За приписами ст.678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Статтею 679 ЦК України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, ідо вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту .

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

За приписами ч. 1 ст. 688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Частиною 1 ст. 269 ГК України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку порушення строків виконання своїх зобов'язань щодо заміни Товару у зв'язку з його невідповідності кількості та/або якості. Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 100% від загальної вартості поставленого Товару неналежної якості.

З вищевикладеного чітко вбачається порушення Відповідачем умов Договору щодо поставки Товару, направлення Покупцю Товару неналежної якості вартістю 102 211,44 грн, а саме: куртка зимова у кількості 131 од. вартістю 74 670,00 грн. (сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят гривень) та брюки зимові у кількості 131 од. вартістю 27 541,44грн. (двадцять сім тисяч п'ятсот сорок одну гривню 44коп.), не надання для підписання уповноваженому представнику Покупця видаткових накладних на відправлений Товар.

Таким чином, у Покупця не виникло обов'язку здійснення остаточного розрахунку з Продавцем відповідно до п. 4.1. Договору в розмірі 92 399,40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки вартість Договору становить 307 998,00грн., передплата за Товар, сплачена Покупцем в розмірі 70% від його вартості становила 215 598, 60грн., вартість неякісного Товару становить 102211,44 грн., відповідно до п. 7.3. Договору, Позивач вважає, що Продавець зобовязаний повернути Покупцю 9 812,04 грн, які були сплачені Покупцем в якості попередньої оплати за Товар.

За наданим відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) розрахунком стягнення, який суд вважає правильним, з позивача слід стягнути попередню оплату за Договором №28/12 купівлі- продажу від 28.12.2016р. в розмірі 9 812,04 грн., штраф у розмірі 15 400 грн., витрати у розмірі 3 205,12грн.

З урахуванням викладеного суд вважає що обидва позови підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська міжнародна торгівельна компанія" задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська міжнародна торгівельна компанія» (02068, м.Київ, вул. Анни Ахматової. 13, офіс 222, ) грошові кошти: 92399.40 грн. (дев'яносто дві тисячі триста девяносто девять гривень 40 копійок) основного боргу, 10206,97 грн. (десять тисяч двісті шість гривень 97 копійок) пені, 1184,74 грн. (одна тисяча сто вісімдесят чотири гривні 74 копійки) 3% річних, 3 742,18 грн. (три тисячі сімсот сорок дві гривні 18 копійок) інфляційних втрат та 1613,00 грн. (одна тисяча шістсот тринадцять гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі, якою є Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"- задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська міжнародна торгівельна компанія» (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд.13, оф.222, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) попередню оплату за Договором №28/12 купівлі- продажу від 28.12.2016р. в розмірі 9812,04 грн. (девять тисяч вісімсот дванадцять гривень. 04 коп.), штраф у розмірі 15 400 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста гривень, 00коп.), витрати у розмірі 3205,12грн. (три тисячі двісті пять гривень 12коп.), суму судового збору у розмірі 1600,00грн. (одна тисяча шістсот гривень 00коп.).

Рішення Господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук