ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р.Справа № 922/3374/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Люботинської міської ради Харківського району Харківської області м. Люботин
до ТОВ "Буревісник", м. Люботин
про стягнення 21561,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №03-36/428 від 01.02.2017 року

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Люботинська міська рада Харківського району Харківської області м. Люботин звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Буревісник", м. Люботин заборгованість за договором №12 від 15.11.13р. про добровільне відшкодування Люботинській міській раді щомісячного неодержаного доходу внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю, відповідно до Порядку визначення та відшкодування Люботинській міській раді збитків або неодержаного доходу, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільно зайнятих земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату заземлю, затвердженого рішенням ХLVІ сесії VI скликання Люботинської міської ради від 29.05.2014р. №202. в сумі 21561,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 05.10.17р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

06.11.17р. представник позивача надав заяву про долучення документів до матеріалів справи. Дану заяву задоволено судом та долучено документи до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.17р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 06.11.17р. не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.11.2013р. між Люботинською міською радою Харківської області в особі міського голови ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Буревісник" в особі директора ОСОБА_3 було укладено договір про добровільне відшкодування Люботинській міській раді щомісячного неодержаного доходу внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю, відповідно до Порядку визначення та відшкодування Люботинській міській раді збитків або неодержаного доходу, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільно зайнятих земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату заземлю, затвердженого рішенням ХLVІ сесії VI скликання Люботинської міської ради від 29.05.2014р. №202.

Згідно з п. 3.1. Договору Відповідач - ТОВ «Буревісник» забов'язується з 01.12.2013 р. в строк до 10 числа кожного місяця сплачувати Позивачу - Люботинській міській раді неодержаний дохід в сумі 718,70 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

У 2014 році виплати було здійснено лише за 1 місяць, у 2015 році - за 8 місяців, у 2016 році - за 6 місяців, у 2017 році - за 1 місяць.

У зв`язку з тим, що платежі, обумовлені п. 3.1 вказаного договору до теперішнього часу не здійснюються, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості за договором №12 від 15.11.2013 року про добровільне відшкодування Люботинській міській раді щомісячного неодержаного доходу внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю в сумі 21561,00 грн. за спірний період з грудня 2013 року по вересень 2017 року правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 530, 599, 612 ЦК України; ст. 193 ГК України; ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буревісник" (62433, м. Люботин, вул. Слобожанська, 127 ) на користь Люботинської міської ради Харківської області (вул. Радянська 26, м. Люботин, Харківський район, Харківська область, 62433, ) заборгованість за договором №12 від 15.11.2013 року про добровільне відшкодування Люботинській міській раді щомісячного неодержаного доходу внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю в сумі 21561,00 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_4