РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017Справа № 910/15426/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"

до Товариства з додатковою відповідальністю " Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 30 560, 55 грн.

за участю представників:

від позивача:Яворська К.І. - представник за довіреністю №18 від 01.01.2017 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (далі - ПрАТ "АСК "Інго Україна", позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю " Страхове товариство "Домінанта" (далі - ТДВ " СТ "Домінанта", відповідач) про стягнення 30 560, 55 грн.

Свої позовні вимоги ПрАТ "АСК "Інго Україна" обґрунтовує тим, що 30.12.2016 р. у місті Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника ОСОБА_2 та автомобіля "Деу", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Шкода". У подальшому позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 31 560,55 грн.

У позові ПрАТ "АСК "Інго Україна" просило стягнути з відповідача, який є страхувальником відповідальності винної особи, суму страхового відшкодування в розмірі 30 560, 55 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував свої позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Також у поданому відзиві на позов зазначив, що сума страхового відшкодування повинна бути визначена з урахуванням оціненої шкоди транспортного засобу та франшизи вказаної у генеральному договорі страхування № 47-07 від 07.06.2007 р., яким позивач застрахував пошкоджений автомобіль. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до генерального договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 47-07 від 07.06.2007 р., укладеного між ПрАТ "АСК "Інго Україна" та ТОВ «Перша лізингова компанія», були застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2017 р. по справі № 199/279/17-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 68/17А від 27.04.2017 р. загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 38 176,70 грн., а рахунку-фактури СТО № КС00006433 від 06.01.2017 р. становить 37 872,66 грн.

На підставі страхового акту № 149933 від 15.03.2017 р. ПрАТ "АСК "Інго Україна" перерахувало на користь СТО страхувальника страхове відшкодування у сумі 31 560,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3343 від 03.04.2017 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Деу", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ТДВ "СТ "Домінанта" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9716323.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, а згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача - ПрАТ "АСК "Інго Україна" (як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі) в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу сплаченої ним суми, суд виходить з наступного.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Крім того, виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16.

Так, розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі - Методика).

Відповідно до п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З договору добровільного страхування № 126394а6ха від 25.11.2016 р., вбачається, що роком випуску пошкодженого автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - є 2012 рік, а отже, на момент ДТП (30.12.2016) строк його експлуатації не перевищував 5-7 років. Так само, ні звіт експертного дослідження № 68/17А від 27.04.2017 р., ні рахунок-фактура СТО № КС00006433 від 06.01.2017 р., ні акт страхового відшкодування № 149933 від 15.03.2017 р., якими визначені суми страхового відшкодування, не передбачали розміру коефіцієнту зносу деталей пошкодженого автомобіля.

Таким чином, підстав для вирахування зносу в даному випадку немає.

Також відповідач зазначив, що генеральним договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 47-07 від 07.06.2007 р. (автокаско), за яким був застрахований пошкоджений автомобіль марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 передбачалась франшиза у сумі 2 264,76 грн., а тому позивач зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування з урахуванням зазначеної суми франшизи, що останнім зроблено не було.

Проте, у заперечення вказаних доводів, у судовому засіданні представник позивача надав суду адендум № 1 від 24.05.2016 р. (термін дії з 24.05.2016 р. по 19.04.2017 р.) до генерального договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 47-07 від 07.06.2007 р. (автокаско), де сторони погодили, що розмір франшизи застрахованого автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 0, 00 грн. Отже, доводи відповідача в цій частині є спростованими.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АЕ/9716323 було передбачено, що ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті відповідачем становить 30 560,55 грн. (31 560,55 грн. - 1 000,00 грн.). Отже, даний позов про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню у вказаній сумі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Товариства з додатковою відповідальністю " Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 30 560, 55 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування в сумі 30 560 (тридцять тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 55 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 листопада 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 20 листопада 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.