ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 910/18000/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддівКуровського С.В.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва,
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року,
та рішенняГосподарського суду міста Києва від 6 березня 2017 року,
у справі№ 910/18000/14 Господарського суду міста Києва,
за позовомКиївського прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві (м. Київ),
доПриватного підприємства "Авто - Актив" (м. Київ),
про відшкодування шкоди,
за участю представників:
від Генеральної прокуратури України: Доценко Т.О. - прокурор відділу (посвідчення №029222 від 29.09.2014 року),
від Державної екологічної інспекції у м. Києві: Дацько Я.О. - представник (довіреність №1387-07/08 від 15.06.2017 року)
від ПП "Авто-Актив": Кузнєцова Є.А. - адвокат (договір №171023/АА/1 від 23.10.2017 року),
в с т а н о в и в :

27.08.2014 року до Господарського суду міста Києва звернувся Київський прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві з позовом до Приватного підприємства "Авто-Актив" (далі за текстом - ПП "Авто - Актив") про відшкодування шкоди в розмірі 309 837 грн. 11 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки щодо дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у місті Києві було встановлено порушення Закону України "Про охорону атмосферного повітря", внаслідок чого державі завдано шкоди, яка відповідно до положень ст.1166 ЦК України та ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі №910/18000/14 (суддя - Цюкало Ю.В.) позов задоволено частково; присуджено до стягнення з ПП "Авто - Актив" на користь Державного бюджету України та міського бюджету міста Києва у співвідношенні 30% та 70% відповідно, збитки, завдані порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, в розмірі 97 042 грн. 30 коп.; присуджено до стягнення з ПП "Авто-Актив" на користь Державного бюджету України 1 940 грн. 84 коп. - судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року у справі № 910/18000/14 (головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.) апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі № 910/18000/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій рішенням та постановою, Заступник прокурора міста Києва звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі № 910/18000/14 в частині відмови у задоволені позову, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити; в іншій частині судові рішення залишити без змін. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.10.2017 року у справі №910/18000/14 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі №910/18000/14 прийнято до провадження, призначено розгляд касаційної скарги на 26.10.2017 року.

26.10.2017 року від ПП "Авто - Актив" надійшло Клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів, у відповідності до приписів ст. 69 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.10.2017 року у справі №910/18000/14 задоволення Клопотання ПП "Авто-Актив"; продовжено строк вирішення спору у справі №910/18000/14; розгляд справи відкладено на 15.11.2017 року.

15.11.2017 року від представника Державної екологічної інспекції у місті Києві надійшли Пояснення по справі №910/18000/14, в яких інспекція просить господарський суд касаційної інстанції задовольнити касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва.

В судовому засіданні касаційної інстанції, яке відбулось 15.11.2017 року, представники прокуратури та Державної екологічної інспекції у місті Києві підтримали вимоги касаційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі № 910/18000/14 в частині відмови у задоволені позову, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити; в іншій частині судові рішення залишити без змін.

Представник ПП "Авто - Актив" заперечувала проти касаційної скарги, просила відмовити у її задоволені, оскаржувані судові рішення залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено наступне.

Київський прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ПП "Авто-Актив" про стягнення на користь Державного бюджету України та місцевого бюджету міста Києва 309 837 грн. 11 коп. збитків, завданих порушенням відповідачем законодавства про охорону атмосферного повітря.

Позовні вимоги обґрунтовувались на положеннями ст.1166 ЦК України, ст.ст.33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", ст.ст.16, 20, 47, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", ст.ст.29, 69 Бюджетного кодексу України та фактично вмотивовані відсутністю у відповідача у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року дозволу на викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, внаслідок чого останнім державі завдана шкода у розмірі 309 837 грн. 11 коп., розмір якої розрахований, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державні в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (затверджена Наказом Міністерством охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 року за №48/16064).

Заперечуючи проти розрахунку розміру шкоди, відповідач звернувся до суду із Клопотанням про призначення екологічної експертизи, проведення якої, на його думку, обумовлено необхідністю встановлення правомірності (наявності порушень та розміру) заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2014 року призначено судову екологічну експертизу, проведення якої доручено ТзОВ "Агенція Судових Експертиз" та зупинено провадження у справі №910/18000/14 до надання висновку експерта.

У серпні 2016 року матеріали справи №910/18000/14 повернуто до господарського суду першої інстанції у зв'язку з не оплатою вартості судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 року судом повторно призначено судову екологічну експертизу, проведення якої доручено ТзОВ "Агенція Судових Експертиз", провадження у справі було зупинено.

У листопаді 2016 року матеріали справи №910/18000/14 повернуто до місцевого господарського суду разом з Висновком судової екологічної експертизи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року, позов задоволено частково; присуджено до стягнення з ПП "Авто - Актив" на користь Державного бюджету України та міського бюджету міста Києва у співвідношенні 30% та 70% відповідно, збитки, завдані порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, в розмірі 97042 грн. 30 коп.; присуджено до стягнення з ПП "Авто-Актив" на користь Державного бюджету України 1 940 грн. 84 коп. - як відшкодування судового збору за розгляд справи; в іншій частині позову відмовлено.

Вказані рішення та постанова мотивовані наявністю підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої державі у зв'язку із забрудненням атмосферного повітря у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 рік, фактичний розмір якої, відповідно до висновку № 126/2211-16 від 22.11.2016 року судової економічної експертизи, проведеної ТзОВ "Агенція Судових Експертиз", становить 97 042 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій рішенням та постановою, Заступник прокурора міста Києва звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати вказані рішення та постанову в частині відмови у задоволені позову, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити; в іншій частині судові рішення залишити без змін. При цьому, скаржник посилається на порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Залишаючи без задоволення касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що Київською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері на підставі інформації Державної екологічної інспекції у місті Києві, проведено перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ПП "Авто-Актив", про що складено Акт № 08/686 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Під час перевірки встановлено, що відповідач у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року здійснював свою господарську діяльність без дозволу органів державної влади на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у місті Києві винесено та вручено відповідачу припис № 08/311 від 16.04.2014 року з вимогою усунути порушення природоохоронного законодавства, в тому числі отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва про накладення адміністративного стягнення від 16.04.2014 року №004251, головного інженера ПП "Авто-Актив" визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн. 00 коп.

Державною екологічною інспекцією у місті Києві, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (затверджена Наказом Міністерством охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 року за №48/16064), проведено розрахунок розміру шкоди, завданої відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року, без дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря, який становить 309 837 грн. 11 коп.

Державною екологічною інспекцією у місті Києві відповідачу направлено Претензію №93 від 02.06.2014 року про відшкодування шкоди у розмірі 309837 грн.11 коп.

Відповідач, у відповіді на Претензію від 10.07.2014 року №1007/01, заперечив свою вину у неотриманні дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, посилаючись на те, що 04.03.2013 року між ним та ТзОВ "Еко-Експрес" укладено Договір на розробку науково-технічної документації № 177-ее/п.

Невиконання відповідачем вимог Державної екологічної інспекції у місті Києві щодо відшкодування вказаної вище шкоди, стало підставою для звернення Київського прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві до місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначено Законом України "Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до частини 5 статті 11 вказаного Закону, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб), визначено Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року).

Підпунктом 2.1.2 п. 2.1 цієї Методики передбачено, що наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2.2 Методики, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

За результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку (пункт 2.8. Методики).

Згідно із ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Із встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що Державною екологічною інспекцією у місті Києві в Акті № 08/686 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлено факт здійснення відповідачем у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року своєї діяльності без дозволу органів державної влади на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Вказаний Акт щодо проведеного заходу підписаний уповноваженим представником відповідача без зауважень.

За результатами вказаної перевірки Державною екологічною інспекцією у місті Києві винесено та вручено відповідачу Припис № 08/311 від 16.04.2014 року з вимогою усунути порушення природоохоронного законодавства, в тому числі отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В силу положень п.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Таким чином, прокурором та позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.33, 34 ГПК України факт здійснення відповідачем у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року своєї господарської діяльності, пов'язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, а відтак і наявність в діях відповідача протиправної поведінки, як необхідної умови для застосування до нього встановленої законодавством відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Поряд з цим, врахувавши наявність між сторонами у справі спору стосовно здійсненого позивачем розрахунку розміру шкоди, з метою встановлення дійсності розрахунку заявленої до стягнення шкоди, з урахуванням розбіжностей щодо застосування певних показників при здійсненні розрахунку, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 року була призначена судова екологічна експертиза (проведення якої доручено ТзОВ "Агенція Судових Експертиз").

Відповідно до ст.ст.43, 47 ГПК України, господарський суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства; судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

За змістом ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертиз.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що докази повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості. При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. Одним із таких доказів, відповідно до ст.32 ГПК України, є висновок судової експертизи.

Відповідно до ст.42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст.43 ГПК України.

Статтею 43 ГПК України регламентовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведення призначеної судом екологічної експертизи складено висновок, відповідно до якого загальний фактичний розмір збитків, завданих державі внаслідок наднормативного викиду забруднюючих речовин при експлуатації технологічного обладнання ПП "Авто-Актив" (ід.код 32669813, просп. Перемоги, 134, літ. А, м. Київ) у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року за результатами господарської діяльності підприємства, становить 97 042 грн. 30 коп.

Таким чином, враховуючи встановлені господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками господарських судів про те, що внаслідок вчинення відповідачем правопорушення у природоохоронній сфері, яке полягає у здійсненні ним у період з 28.06.2013 року по 10.04.2014 року своєї господарської діяльності, пов'язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, державі завдано шкоди у розмірі 97 042 грн. 30 коп.

Поряд з наведеним, при стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, господарськими судами попередніх інстанцій вірно враховані приписи ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та вимоги ч.3 ст.29, п.4) ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що у порушення ст.43 ГПК України, господарські суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки розрахунку розміру збитків, складеному Державною екологічною інспекцією у місті Києві, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та не врахували, що під час проведення судової екологічної експертизі була використана Методика: "Викиди забруднюючих речовин у атмосферу від енергетичних установок. Методика визначення", ГДК 34.02.305-2002, яка у цьому випадку, для розрахунку збитків не використовується, колегія суддів касаційної інстанції вважає неналежним чином не обґрунтованим з огляду на наступне.

Оцінюючи вказаний вище Висновок судової екологічної експертизи, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що він зроблений з додержанням вимог ст.42 ГПК України, а саме містить докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки, відповіді на поставлені господарським судом питання є обґрунтованими. Доказів порушення вимог чинного законодавства під час складання зазначеного висновку прокурором та позивачем не надано.

При цьому, господарським судом апеляційної інстанції було встановлено, що при розрахунку збитків експертом використовувався, зокрема, Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища №639 від 10.12.2008 року "Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря".

Відхиляючи доводи скаржника стосовно необґрунтованості Висновку судового експерта, колегія суддів касаційної інстанції зважає на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач або прокурор, вважаючи вказаний висновок необґрунтованим чи таким, що викликає сумнів у його правильності, скористались наданим їм процесуальним правом звернутися до суду із клопотанням про призначення повторної судової експертизи.

Що ж до посилання скаржника на те, що у Висновку екологічної судової експертизи не зазначено клас судового експерта, експертна спеціальність, стаж експертної роботи, дата, номер та строк свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, то колегія суддів касаційної інстанції не приймає їх до уваги з огляду на те, що заперечення стосовно компетентності судового експерта, мають висловлюватися учасниками судового процесу у порядку ст.ст.31, 41 ГПК України.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на приписи ст.ст.1115, 1117 ГПК України. При цьому, слід вказати, що порушені скаржником у касаційній скарзі питання були предметом розгляду господарськими судами попередніх інстанцій і їм надано належну правову оцінку з урахуванням положень ст.ст.33, 34 ГПК України (щодо оцінки доказів).

З урахуванням меж перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування оскаржуваних рішення та постанови немає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017

року та рішення Господарського суду міста Києва від 6 березня 2017 року у справі №910/18000/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

судді: С.В. Куровський

О.С. Удовиченко