ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р.Справа № 922/2990/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста", м. Харків
до 1.Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Пісочин, Харківська область, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "РВС Україна", м. Харків
про стягнення 587600,00 грн.
за участю представників:

позивача - Сільченко Т.І., довіреність б/н від 12.04.2016 ;

відповідача 1 - ОСОБА_3, довіреність № 36 від 15.01.2016;

відповідача 2 - Шилов В.І., довіреність б/н від 03.11.2017;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" (позивач) 06.09.2017 звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1.Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "РВС Україна", в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів 587600,00 грн., яка складається із: суми штрафу в розмірі 363600,00 грн., суми передоплати, що підлягає поверненню відповідачем 1 у розмірі 22000,00 грн. та суми збитків, що підлягає відшкодуванню на підставі договору підряду №19062013-2 від 19.06.2013 у розмірі 202000,00 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань, передбачених договором підряду №19062013-2 від 19.06.2013, а відповідач 2 не виконав взяті на себе зобов'язання за договором поруки від 19.06.2013.

У судовому засіданні з 17.10.17 до 02.11.17 та з 02.11.17 до 06.11.17 оголошувалась перерва.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.11.2017 клопотання відповідача 2 про продовження строку вирішення спору № 922/2990/17 за межами встановленого двохмісячного строку, на підставі ст.69 ГПК України. (вх. №36006 від 02.11.2017) задоволено, строк вирішення спору продовжено на 15 днів - до 21.11.2017 та розгляд справи відкладено на 13.11.2017 о 09:50год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

09.11.2017 через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли пояснення щодо відзиву відповідача 2 (вх. №37070), в яких останній зазначає, зокрема, про те, що строк додаткового зобов'язання визначається строком основного, який ще не минув, вважає договір поруки чинним, солідарність вимоги такою, що є актуальною. Надані документи досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

13.11.2017 через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача 2 надійшло додаткове правове обґрунтування відзиву на позовну заяву (вх. №37340), в якому останній зазначає про те, що зобов'язання відповідача 1 щодо здачі робіт позивачу в обумовлені договором строки не порушено, оскільки не могло бути виконано внаслідок прострочення виконання своїх зобов'язань останнім щодо передачі проектно-кошторисної документації. Надані документи досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 13.11.2017 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 в судове засідання 13.11.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву.

Відповідач 2 в судове засідання 13.11.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.11.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, першого та другого відповідачів, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

19.06.2013 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" (замовник) та відповідачем 1 - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (підрядник) було укладено Договір підряду № 19062013-2 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 12-15), відповідно до умов п. 1.1. якого, замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач 1) згідно проектно - кошторисної документації наданої замовником (позивачем), власними силами або із залученням субпідрядних організацій зобов'язався виконати монтаж та запуск системи опалення (Роботи) на підприємстві замовника - приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Замовник зобов'язується прийти ці роботи у відповідності до умов даного Договору.

Згідно з умовами п. 1.2. вищевказаного Договору, замовник може доручити роботи підряднику частинами. На момент підписання Договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи на об'єктах даного будівництва: приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Крім робіт, зазначених у п. 1.2. даного Договору, замовник за згодою з підрядником може доручити підряднику виконати додаткові роботи з будування, вид, вартість та строки виконання яких будуть визначені шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, яка є його невід'ємною частиною (п. 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 1.4. Договору сторони погодили та встановили, що проектно - кошторисну документацію за цим Договором надає замовник (позивач).

Умовами п.п. 4.1.,4.1.1., 4.2., 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3., 4.3., 4.4. Договору сторони погодили договірну ціну.

Так, згідно з п. 4.1. Договору, договірна ціна робіт, доручених підряднику на момент підписання Договору (п. 1.2. Договору) складає 202000,00 грн. ПДВ не передбачено.

Умовами п.п. 5.1., 5.1.1., 5.1.2., 5.2.1., 5.3., 5.4., 5.5., 5.6. Договору, сторони погодили та встановили порядок розрахунків.

Так, відповідно до умов п. 5.1., 5.2., фінансування робіт, виконаних підрядником за цим Договором зазначається у Специфікації № 1 до Договору (т.с. І а.с. 16).

Сторони дійшли згоди, що суми або частина авансу перераховані замовником підряднику для виконання виду робіт по відповідній додатковій угоді за усною або письмовою домовленістю можуть бути віднесені сторонами в рахунок оплати робіт за іншими видами робіт (додатковими угодами) в рамках даного Договору.

Відповідно до п. 6.2. Договору, підрядник у строк до 25 числа поточного місяця готує та передає замовнику акт виконаних підрядних робіт по формі КБ-3 (як на бумажному носії, так і на електронному). Перед підписанням замовником будь - який акт виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт по формі КБ-3 візується представником замовника за місцем виконання робіт.

У разі відмови замовника прийняти виконані роботи він на протязі 5 робочих днів з моменту отримання Акту приймання виконаних робіт направляє підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт із зазначенням виявлених недоліків та вимогою усунути їх. Підрядник зобов'язаний усунути допущені недоліки у строк, узгоджений із замовником. Після усунення недоліків підрядник повторно направляє замовнику на підписання акт приймання виконаних робіт (п. 6.5. Договору).

Замовник підписує акт приймання виконаних робіт тільки за умови усунення підрядником усіх недоліків, зазначених у мотивованій відмові (п. 6.6. Договору).

Умовами пункту 6.7. Договору, сторони передбачили, що підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт підтверджує виконання підрядником проміжних робіт, а останній акт приймання виконаних робіт - всього комплекту робіт за Договором.

У разі виявлення невідповідності виконаних робіт проектній документації та ДБН, замовник (позивач) приймає рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення виконання робіт (п. 6.8. Договору).

За виконання відповідачем 1 робіт за Договором підряду №19062013-2 від 19.06.2013 поручився відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "РВС Україна", про що між позивачем та відповідачем 2 укладено Договір поруки від 19.06.2013 , відповідно до умов якого, у випадку порушення боржником (відповідач 1) обов'язку за основним договором (договором підряду №19062013-2 від 19.06.2013), боржник (відповідач 1) та поручитель (відповідач 2) відповідають перед Кредитором (позивач) як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає, що 21.06.2013 позивачем перераховано суму передоплати за договором у розмірі 22000,00 грн., проте відповідач 1 (підрядник за договором) виконав свої зобов'язання за договором, проте із запізненням щодо встановлених кінцевих термінів виконання робіт, про виконання робіт та використані матеріали 14.05.2015 сторонами підписано Акт про виконання робіт та видаткову накладну про використані в процесі виконання робіт матеріали.

В подальшому, посилаючись на те, що за умовами договору роботи повинні бути виконані та здані позивачу за відповідним актом не пізніше 01.11.2013, проте були здані вказані роботи 14.05.2015, тобто із запізненням, на підставі чого, з посиланням на п. 9.8. Договору, позивачем заявлено до стягнення: 202000,00 грн. збитків, спричинені невиконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань, 22000,00 грн. суми передплати, що підлягає поверненню відповідачем 1.

Так, відповідно до п. 9.8. Договору, у разі відмови підрядника від виконання робіт, передбачених даним Договором або перевищення строку виконання робіт, зазначеного у параграфі 2 на 20 календарних днів, з вини підрядника, підрядник зобов'язаний повернути замовнику суму отриманої передоплати за договором та відшкодувати замовнику спричинені невиконанням договірних зобов'язань збитків у розмірі 202000,00 грн.

Згідно з п. 9.1. Договору, у разі перевищення строку виконання робіт, зазначеного у Параграфі 2, з вини підрядника, підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1 % від вартості невиконаних робіт за кожен день перевищення строку.

З огляду на наведене, посилаючись на умови зазначеного вище п. 9.1. Договору, позивач зазначає, що відповідачем 1 допущено прострочення виконання зобов'язання у строк: 559 календарних днів, у зв'язку із чим, сума неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача 1 за розрахунком позивача склала 363600,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Заперечуючи проти позовних вимог у даній справі, відповідач 1 вказував на те, що п.п. 1.1., 1.4. спірного договору сторони визначили, що саме позивач (замовник) зобов'язався надати Підрядчику проектно-кошторисну документацію. Також, відповідачем 1 в обґрунтування своїх заперечень наголошено про те, що жодних зауважень, або заперечень, стосовно неналежного виконання відповідачем 1 умов спірного договору на адресу останнього не надходило, а підписаний сторонами акт виконаних робіт від 14.05.2015 свідчить про відсутність з боку замовника будь - яких претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст. 526 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України встановлені умови, за якими сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК України та ГК України, інших актів законодавства, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з приписами Цивільного кодексу України:

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629);

- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (статті 525, 526);

- за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 837);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті 849);

- замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина перша статті 853);

- якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854);

- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549);

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625).

За частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.3. Договору, роботи, виконані підрядником згідно п. 1.1. Договору, здійснюються згідно графіка виробництва робіт, затвердженим замовником.

Датою закінчення робіт є дата підписання сторонами Акту передачі - приймання у повному обсязі, у порядку, передбаченому параграфом 6 цього Договору.

Строк виконання робіт можуть бути перенесені на час дії обставин, які виникли не з вини підрядника та що перешкоджають виконанню робіт за Договором.

У відповідності до статті 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Таким чином, строки виконання Підрядником робіт за договором поставлені у залежність від надання Замовником проектно-кошторисної документації.

На час укладення спірного договору діяли ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" у відповідності до п. 3.17 якого проектна документація це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно - планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Проте, позивачем під час розгляду справи не доведено виконання останнім свого обов'язку, визначеним умовами п. 1.4. спірного договору.

Натомість з наданого відповідачами до матеріалів справи Висновку ДП "Східний ЕТЦ" 12 вересня 2014 року (т.с. І а.с. 68-71) свідчить про відповідність робочого проекту реконструкції будівлі, при цьому, судом враховано те, що вказаний Висновок є єдиною підставою для надання ГАСКом дозволу на початок робіт, передбачених сторонами умовами спірного договору підряду.

Відповідно до п.п. 3.1.3., 3.1.4. Договору, замовник має право, зокрема :

- відмовитися від приймання виконаних робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання результату робіт у відповідності до цілі, встановленій проектної документації та даним Договором, та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

- вимагати відшкодування збитків, понесених замовником у процесі виконання підрядником даного Договору і безкоштовного усунення недоліків, допущених підрядником, або виправити такі недоліки, у випадку відмови підрядника, власним силами та/або із залученням третіх осіб.

Згідно з п. 4.1.1. Договору, остаточна договірна ціна за Договором визначається як сума вартості усіх робіт, виконаних підрядником із врахуванням вартості матеріалів поставки підрядника на підставі фактично виконаних робіт згідно Актів виконаних підрядних робіт.

Вартість робіт підрядника визначена на підставі ГСН Д.1.1-1-2000. Вартість матеріалів підрядника включає вартість доставки на об'єкт. Вклад та вартість матеріалів поставки замовника уточнюються за фактом виконання робіт в Актах виконаних робіт (п. 4.3. Договору).

У разі відмови замовника прийняти виконані роботи він на протязі 5 робочих днів з моменту отримання Акту приймання виконаних робіт направляє підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт із зазначенням виявлених недоліків та вимогою усунути їх. Підрядник зобов'язаний усунути допущені недоліки у строк, узгоджений із замовником. Після усунення недоліків підрядник повторно направляє замовнику на підписання акт приймання виконаних робіт (п. 6.5. Договору).

Замовник підписує акт приймання виконаних робіт тільки за умови усунення підрядником усіх недоліків, зазначених у мотивованій відмові (п. 6.6. Договору).

Проте, в матеріалах справи наявний Акт надання послуг від 14.05.2015, в якому зазначені види робіт (надані такі послуги), які були виконані відповідачем 1 за договором підряду № 19062013-2 від 19.06.2013 за адресою: АДРЕСА_1, на суму 164000,00 грн. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками позивача - директором ТОВ "Веста" ОСОБА_5 та відповідачем 1 - ФОП ОСОБА_3, підписи скріплено печатками (т.с. І а.с. 17).

Також, в матеріалах справи наявна підписана між сторонами видаткова накладна № 14/05 від 14.05.2015 на суму 8486,84 грн. (т.с. І а.с. 18).

Умовами пункту 6.7. Договору, сторони передбачили, що підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт підтверджує виконання підрядником проміжних робіт, а останній акт приймання виконаних робіт - всього комплекту робіт за Договором.

У разі виявлення невідповідності виконаних робіт проектній документації та ДБН, замовник (позивач) приймає рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення виконання робіт (п. 6.8. Договору).

У відповідності до п. 3.1.6. Договору, замовник має право відмовитись від Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не почав роботи (без поважних на те причин або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором, встає неможливим або за наявності порушень підрядником умов договору).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Суд вдруге звертає увагу на умови пункту 6.5. Договору, яким встановлено, що у разі відмови замовника прийняти виконані роботи він на протязі 5 робочих днів з моменту отримання Акту приймання виконаних робіт направляє підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт із зазначенням виявлених недоліків та вимогою усунути їх. Підрядник зобов'язаний усунути допущені недоліки у строк, узгоджений із замовником. Після усунення недоліків підрядник повторно направляє замовнику на підписання акт приймання виконаних робіт.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно з приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведені законодавчі приписи, умови Договору підряду, з'ясувавши, що докази виявлення допущених у роботі відповідачем 1 відступів від умов договору або інших недоліків, як то передбачено п.п. 3.1.6., 6.5., 6.6., а також вимогами ч. 1 ст. 853 ЦК України - відсутні; замовник в порушення пункту 6.5. та п. 6.8. Договору не направив відповідачу 1 мотивованої відмови від підписання оформленого акту приймання виконаних робіт та/або зауважень щодо виконаних робіт, тому вказані в них роботи вважаються прийнятими; невиконання відповідачем робіт за Договором підряду - відсутнє; а тому правові підстави для стягнення з відповідачів 202000,00 грн. збитків, спричинені невиконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань, 22000,00 грн. суми передплати, що підлягає поверненню відповідачем 1 та 363600,00 грн. суми неустойки - відсутні, тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про стягнення 587600,00 грн. та відмовляє в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Щодо заяви відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (т.с. І а.с. 92-93), суд зазначає про наступне.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України).

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі впливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності (п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 № 10).

З огляду на наведене вище, розгляд питання наявності чи відсутності підстав для застосування позовної давності можливий лише у випадку встановлення судом наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, у зв'язку з чим, встановивши відсутність підстав для задоволення даного позову, заява відповідачів про застосування наслідків спливу строків позовної давності судом відхиляється.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору, покладаються в даному разі на позивача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя Г.І. Сальнікова