Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

14.11.2014 Справа № 927/954/17

За позовом Дочірнього підприємства Чернігівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросервіс,

вул. Леніна, 6 А, село Плиски, Борзнянський район, Чернігівська область, 16453

про стягнення 203043,38 грн.

суддя Демидова М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги адвоката у господарських справах №01/05/17-1 від 01.05.2017;

від відповідача: не прибув;

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу у сумі 182057 грн. 81 коп. за товар, отриманий на підставі накладної №99 від 30.11.2016, а також інфляційних нарахувань у розмірі 16436 грн. 62 коп. та 3 % річних у розмірі 4548 грн. 95 коп.

У складі судових витрат позивач просить стягнути витрати на послуги адвоката у розмірі 5100 грн. 00 коп.

У судове засідання прибув повноважний представник позивача у справі.

Відповідач явку свого повноважного представника у засідання суду не забезпечив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлялися належним чином шляхом надсилання за його юридичною адресою ухвали господарського суду.

09.11.2017 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством звязку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала про відкладення розгляду справи, надіслана судом відповідачеві за даним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю Агросервіс, (юридична адреса: вул. Леніна, 6 А, село Плиски, Борзнянський район, Чернігівська область, 16453), із зазначенням причини повернення: адресат вибув.

Відповідно до пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції за змістом ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні 14.11.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відзив на позовну заяву та інші витребувані господарським судом документи відповідачем не надані, у звязку з чим справа на підставі приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутніх в судовому засіданні під час судового розгляду справи представника позивача , суд встановив такі фактичні обставини.

Позивачем на підставі видаткової накладної від 30.11.2016 №99 передано відповідачу товар на загальну суму 182057 грн. 81 коп.(а.с. 11).

Договір на поставку товару у письмовій формі між сторонами не укладався, строки оплати поставленого товару узгоджені не були.

У підтвердження факту отримання відповідачем товару позивачем до матеріалів справи надана довіреність представника відповідача на отримання товару №1 від 30.11.2016 (а.с 12).

Факт поставки товару за вказаною накладною відповідачем у справі не спростовується.

Поставлений товар відповідачем сплачений не був у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім суми заборгованості позивач на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України заявив до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму заборгованості за період прострочення її сплати за період з 01.12.2016 до 31.08.2017 на суму 16436 грн. 62 коп. та 3% річних за період прострочення за період з 01.12.2016 до 30.09.2017 у розмірі 4548 грн. 95 коп. (розрахунок нарахувань наведений у додатку до позовної заяви).

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми боргу за накладними відповідачем надано не було.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, право особи вимагати припинення дії, яка порушує право.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару за видатковою накладною.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи та її фактичними обставинами доведено факт, що між сторонами в спрощений спосіб укладено угоду купівлі-продажу на підставі видаткової накладної, яка була підписана сторонами та скріплена печатками підприємств. Крім того у видатковій накладній вказана вартість товару та його кількість відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України.

Також доведеним є факт поставники товару на підставі видаткової накладної від 30.11.2016 №99 на загальну суму 182057 грн. 81 коп.

За таких обставин відповідач повинен був сплатити ціну товару в день його прийняття.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 182057 грн. 81 коп. є обґрунтованою.

У відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму заборгованості за період прострочення її сплати за період з 01.12.2016 до 31.08.2017 на суму 16436 грн. 62 коп. та 3% річних за період прострочення за період з 01.12.2016 до 30.09.2017 у розмірі 4548 грн. 95 коп.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних нарахування на суму заборгованості за період прострочення її сплати за період з 01.12.2016 до 31.08.2017 на суму 16436 грн. 62 коп. та 3% річних за період прострочення за період з 01.12.2016 до 30.09.2017 у розмірі 4548 грн. 95 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

У складі судових витрат позивач просить стягнути суму оплати послуг адвоката у розмірі 5100 грн. 00 коп.

У підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги адвоката у господарських справах №01/05/17-1 від 01.05.2017, ордер на надання правової допомоги (серія ЧН « 001358 від 13.10.2017), акт наданих послуг №1 від 24.10.2017 у справі №927/954/17 до договору №01/05/17-1 від 01.05.2017 на суму 5100 грн. 00 коп., платіжне доручення від 30.10.2017 №2817 на суму 5100 грн. 00 коп. у підтвердження оплати адвокатських послуг відповідно до акту №1 від 24.10.2017.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору адвокат ОСОБА_1 (виконавець) зобов'язався у межах своєї компетенції надати позивачу (замовнику) за його завданням правову допомогу з підготовки та/або супроводу господарських справ у справах, які перебувають або перебуватимуть в провадженні будь-яких господарських судів України, їх апеляційних та касаційних інстанції, стороною у яких виступатиме ДП «Чернігівський облавтодор», а замовник зобовязався прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору визначено, що про виконання обовязків за договором виконавець надає замовнику акт наданих послуг.

Пунктом 4.1 договору оплата за послуги вказані у актах наданих послуг здійснюється замовником впродовж 5-ти днів з дати складання акту наданих послуг з урахуванням умов встановлених у розділі 3 договору.

Як зазначено у акті наданих послуг №1 від 24.10.2017 у справі №927/954/17 до договору №01/05/17-1 від 01.05.2017, вказана робота повністю відповідає вимогам замовника та умовам зазначеного договору. Крім того, до справи надано платіжне доручення від 30.10.2017 №2817 на суму 5100 грн. 00 коп., відповідно до якого адвокат ОСОБА_1 прийняв від Дочірнього підприємства Чернігівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України грошові кошти у рахунок оплати адвокатських послуг відповідно акту №1 від 24.10.2017 у справі №927/954/17.

Як роз'яснено у п.6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

З урахуванням викладеного вище витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5100 грн. 00 коп., підлягають включенню до складу судових витрат у справі та стягненню з відповідача на користь позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повніст.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросервіс, вул. Леніна, 6 А, село Плиски, Борзнянський район, Чернігівська область, 16453, код 31324488, на користь Дочірнього підприємства Чернігівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005, код 32016315, заборгованість у 182057 грн. 81 коп., 3% річних у розмірі 4548 грн. 95 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 16436 грн. 62 коп., витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5100 грн. 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3045 грн. 66 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 14.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 20.11.2017.

Суддя М.О. Демидова