донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2017 р. справа №1/170

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судовогоДучал Н.М., Геза Т.Д., Склярук О.І. Бірчак К.Є.
засідання за участю представників від позивача від відповідача від ДВС Калінін М.В., за довіреністю Лямзіна Т.В., за довіреністю Артюх А.Л., за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги1. Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ 2. Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ
на ухвалу господарського суду Луганської області
від22.08.2017
за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
у справі№ 1/170 (суддя Масловський С.В.)
за позовомДержавного підприємства "Енергоринок", м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
простягнення 291675271,73 грн.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" звернулось до Господарського суду Луганської області зі скаргою №01-19/2/221 від 02.08.2017 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якою просило:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича з винесення в межах виконавчого провадження №31947023 постанови від 17.07.2017 про арешт коштів боржника у частині примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 за позовом ДП "Енергоринок" до ТОВ "ЛЕО" щодо стягнення грошових коштів у розмірі 25 582 652,20 грн. та 10% виконавчого збору у розмірі 2558265,22 грн.;

- визнати недійсною постанову від 17.07.2017 про арешт коштів боржника, винесену в межах виконавчого провадження №31947023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою Іваном Миколайовичем, у частині примусового виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 за позовом ДП "Енергоринок" до ТОВ "ЛЕО" щодо стягнення грошових коштів у розмірі 25582652,20 грн. та 10% виконавчого збору у розмірі 2558265,22 грн.;

- зняти накладений в рамках примусового виконання ухвали господарського суду Луганської області №1/170 від 22.07.2010 арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках:

- код фінансової установи: 304665, назва фінансової установи: Філія - Луганське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", адреса фінансової установи: 93400, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 36; номери рахунків: 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 60; 60;

- код фінансової установи: 305749, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Банк кредит Дніпро", адреса фінансової установи: 01023, м. Київ, вул. Мечникова, 3; номери рахунків: 904; 902;

- код фінансової установи: 380805, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", адреса фінансової установи: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; номери рахунків: 1, 8, 1, 2, 4, 8, 1, 2, 1, 3, 8, 7, 7, 5, 4, 9, 9, 9, 6; ;

- код фінансової установи: 300012, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", адреса фінансової установи: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12; номери рахунків: 6381, 6380;

- код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», адреса фінансової установи: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; номери рахунків: 9603, 261075908, 9603, 9603, ;

- код фінансової установи: 304795, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", адреса фінансової установи: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; номер рахунку: 2922;

- код фінансової установи: 351005, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК", адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; номер рахунку: 4600;

- код фінансової установи: 322313, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРЕКСІМБАНК", адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127; номер рахунку: 458;

- код фінансової установи: 300023, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК", адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; номер рахунку: 9812;

- код фінансової установи: 339500, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; номери рахунків: 0001, 0101, 0001 і належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", у межах суми простроченої заборгованості з урахуванням виконавчого збору 2814017,42 грн., та направити копію відповідного судового рішення рекомендованим або цінним листом безпосередньо на адресу зазначених банків.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.08.2017 втрачену справу №1/170 частково відновлено, скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.08.2017 у справі №1/170 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" №01-19/2/221 від 02.08.2017 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича з винесення в межах виконавчого провадження №31947023 постанови від 17.07.2017 про арешт коштів боржника у частині примусового виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" щодо стягнення грошових коштів у розмірі 25 582 652,20 грн та 10% виконавчого збору у розмірі 2 558 265,22 грн;

Визнано недійсною постанову від 17.07.2017 про арешт коштів боржника, винесену в межах виконавчого провадження №31947023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою Іваном Миколайовичем, у частині примусового виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 за позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" щодо стягнення грошових коштів у розмірі 25 582 652,20 грн та 10% виконавчого збору у розмірі 2 558 265,22 грн;

Скасовано накладений арешт на грошові кошти боржника в рамках примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області №1/170 від 22.07.2010, що містяться на рахунках:

- код фінансової установи: 304665, назва фінансової установи: Філія - Луганське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", адреса фінансової установи: 93400, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 36; номери рахунків: 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 3374; 60; 60;

- код фінансової установи: 305749, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Банк кредит Дніпро", адреса фінансової установи: 01023, м. Київ, вул. Мечникова, 3; номери рахунків: 904; 902;

- код фінансової установи: 380805, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", адреса фінансової установи: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; номери рахунків: 1, 8, 1, 2, 4, 8, 1, 2, 1, 3, 8, 7, 7, 5, 4, 9, 9, 9, 6; ;

- код фінансової установи: 300012, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", адреса фінансової установи: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12; номери рахунків: 6381, 6380;

- код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", адреса фінансової установи: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; номери рахунків: 9603, 261075908, 9603, 9603, ;

- код фінансової установи: 304795, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", адреса фінансової установи: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; номер рахунку: 2922;

- код фінансової установи: 351005, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК", адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; номер рахунку: 4600;

- код фінансової установи: 322313, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРЕКСІМБАНК", адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127; номер рахунку: 458;

- код фінансової установи: 300023, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК", адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; номер рахунку: 9812;

- код фінансової установи: 339500, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; номери рахунків: 0001, 0101,0001.

Ухвала мотивована обґрунтованістю та доведеністю вимог, викладених у скарзі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 22.08.2017 у справі №1/170 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» в задоволенні скарги від 02.08.2017 №01-19/2/221 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Вважає, що ухвала по справі прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Донецьким апеляційним господарським судом у складі колегії головуючий суддя Сгара Е.В., судді Будко Н.В., Малашкевич С.А. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 18.09.2017.

В доповненнях №01/44-10565 від 11.09.2017 до апеляційної скарги (з додатками), позивачем зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною, а скарга боржника на дії ВДВС не підлягає задоволенню (а.с. 131, т.1). Наполягає, що на момент винесення оскаржуваної постанови про арешт коштів, мало місце прострочення боржником виконання графіку, затвердженого Мировою угодою. Станом на 30.06.2017р. прострочена сума складала: по сплаті за електричну енергію - 19 600 000,00 грн., по сплаті штрафних санкцій - 5 982 652,20 грн. ТОВ «ЛЕО» належних доказів на виконання графіку погашення заборгованості не надало.

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" у відзиві №01-19/2/246 від 13.09.2017 на апеляційну скаргу вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, такою що прийнята у цілковитій відповідності до фактичних обставин справи, шляхом дослідження та оцінки належних в даній справі доказів. Просило залишити апеляційну скаргу ДП "Енергоринок" без задоволення, а ухвалу господарського суду Луганської області без змін.

У зв'язку із перебуванням у відпустці головуючого колегії судді Сгари Е.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу господарського суду Луганської області від 22.08.2017 у справі №1/170, призначену до розгляду на 18.09.2017. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 розгляд скарги відкладено на 02.10.2017.

В свою чергу, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 22.08.2017 у справі №1/170 скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Вважає висновки місцевого господарського суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Наполягає, що оскільки між боржником та стягувачем існує спір щодо проведення взаємозаліку, а в компетенцію державного виконавця не входить надання правової оцінки дійсності взаємозаліків, вважає дії державного виконавця законними.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.09.2017 відновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до провадження та приєднано до апеляційного провадження у справі №1/170. Розгляд скарги призначено на 02.10.2017.

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" проти задоволення апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві №01-19/2/252 від 26.09.2017. Просить залишити апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без задоволення, а ухвалу господарського суду Луганської області без змін (а.с. 3, т.3). Наполягає, що у державного виконавця не було правових підстав для винесення 17.07.2017 постанови про арешт коштів Товариства, оскільки станом на день винесення такої постанови у Товариства не існувало вказаної державним виконавцем заборгованості.

У зв'язку із перебуванням у відпустці члена колегії судді Мартюхіної Н.О., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.10.2017 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Сгара Е.В., Склярук О.І.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

У зв'язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Склярук О.І., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2017 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Геза Т.Д., Сгара Е.В.

У зв'язку з перебуванням у відрядженні судді Сгари Е.В., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.11.2017р. сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Геза Т.Д., Склярук О.І.

ДП «Енергоринок» на підтвердження вимог апеляційної скарги надано докази щодо віднесення переплат розрахункових періодів, які Боржник визначає зустрічними зобов'язаннями Стягувача, в погашення заборгованості минулих періодів та докази на підтвердження заперечень стягувача щодо вказаних Боржником зарахувань, а також направлення їх Боржнику (а.с. 73, т.3).

В судових засіданнях представники апелянтів підтримали вимоги, викладені в апеляційних скаргах, просили ухвалу по справі скасувати, у задоволенні скарги на дії державного виконавця відмовити.

Представники відповідача в судових засіданнях просили ухвалу від 22.08.2017р. по справі № 1/170 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Згідно з положеннями ст. 101,106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення та ухвал місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п.п. 1, 3, частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, заслухавши в судових засіданнях пояснення повноважних представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 за позовом Державного підприємства «Енергоринок» (надалі - ДП «Енергоринок») до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (надалі - ТОВ «ЛЕО») про стягнення з ТОВ «ЛЕО» на користь ДП «Енергоринок» 256 144 854,41 грн. боргу, 15400855,95 грн. пені, 256144,85 грн. штрафу, 3 307 794,69 грн., 16565621,83 грн. інфляційних нарахувань, затверджено мирову угоду, укладену 14.07.2010 між позивачем, ДП «Енергоринок», та відповідачем, ТОВ «ЛЕО», згідно якої ТОВ «ЛЕО» визнало вимоги ДП «Енергоринок» у розмірі 250500100,65 грн. у т.ч.: 230500948,13 грн. - основного боргу за електроенергію; 16565621,83 грн. - інфляційних нарахувань; 3307794,69 грн. - 3% річних; 100 000,00 грн. - пені; 25500,00 грн. державного мита; 236,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі заяви ДП «Енергоринок» від 22.02.2012 (а.с. 201, т.2) про примусове виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Роєнко Романом Володимировичем 30.03.2012 винесено постанову ВП №31947023 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11, т.1).

Під час виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 вчинення виконавчих дій неодноразово зупинялося та поновлювалося, про що виносилися відповідні постанови у виконавчому провадженні № 31947023.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків № 07/51-2-7737 від 28.07.2016, підписаним представниками двох сторін, сальдо за ухвалою суду № 1/170 від 22.07.2010р., на користь стягувача (позивача) по визнаних інфляційних, 3% річних штрафних санкціях, станом на 01.07.2016 складало - 11 886 126,92 грн.

Платіжним дорученням №1389 від 29.07.2016 боржник перерахував на рахунок стягувача грошові кошти в сумі 91 754,56 грн., з призначенням платежу: сплата інфляційних за ухвалою суду №1/170 від 22.07.2010 без ПДВ.

Відповідно до двостороннього акту звірки взаєморозрахунків № 07/51-4-7849 від 03.08.2016, сальдо за куповану електроенергію на користь стягувача (позивача), зокрема, за ухвалою суду № 1/170 від 22.07.2010р., станом на 01.07.2016 складало - 89800948,13 грн.

У зв'язку з тим, що на виконанні у відділі перебувало декілька виконавчих проваджень про стягнення простроченої заборгованості з ТОВ «ЛЕО», постановою ВП №44736644 від 24.03.2017р. головного державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ Іванюти Івана Миколайовича об'єднано виконавчі провадження №31947023, №31947027, №44736644 у зведене виконавче провадження №53645922 (а.с. 35, том 2).

На вимогу державного виконавця, стягувач, ДП "Енергоринок", листом від 07.07.2017 № 01/44-7446 повідомив ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про наявність у боржника ТОВ "ЛЕО" простроченої заборгованості станом на 30.06.2017 з виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010 у справі №1/170 в сумі 25582652,20 грн. (а.с. 217, т.2).

В межах зведеного виконавчого провадження ВПВР ДВС винесена постанова про арешт коштів боржника від 17.07.2017 ВП №31947023, якою накладений арешт на кошти ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 93096804,83 грн. (84633458,94 грн. прострочена заборгованість, станом на 30.06.2017, та 8463345,89 грн. - виконавчий збір), що містяться на рахунках ТОВ «ЛЕО» у визначених в постанові банківських установах, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В частині примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від від 22.07.2010 у справі №1/170 (ВП №31947023) вказаний арешт накладений на кошти у розмірі простроченої заборгованості ТОВ "ЛЕО" (боржник) перед ДП "Енергоринок" (стягувач) станом на 30.06.2017 в сумі 25582652,20 грн. та 2558265,22 грн. виконавчого збору.

З матеріалів справи вбачається, що боржник - ТОВ "ЛЕО" повідомляв державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про відсутність заборгованості боржника перед стягувачем з виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі №1/170 та за відповідним виконавчим провадженням №31947023, та про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а саме:

- листом від 22.05.2017 № 22-05/17 щодо стану платежів за ВП №№ 31947027, 31947023, 44736644, зведеного виконавчого провадження №53645922 (а.с.26, т.1);

- листом від 07.06.2017 № 27-06/17 щодо стану платежів за ВП №№ 31947027, 31947023, 44736644, зведеного виконавчого провадження №53645922 (а.с.27, т.1);

- листом від 19.06.2017 № 19-06/17 щодо стану платежів за ВП №№ 31947027, 31947023, 44736644, зведеного виконавчого провадження №53645922 (а.с. 29, том 1).

Заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 02.12.2016 № 01-29/2/561 ТОВ "ЛЕО" повідомило ДП "Енергоринок" про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ДП "Енергоринок" та ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 76373794 грн. 82 коп., в тому числі, зокрема, про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання ТОВ "ЛЕО" перед ДП "Енергоринок" на суму 10200000,00 грн. за ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі № 1/170.

Заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 16.01.2017 № 01-29/2/26 ТОВ "ЛЕО" повідомило ДП "Енергоринок" про припинення (зарахування) зустрічних однорідних вимог ДП "Енергоринок" та ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 7 204 214,37 грн., у тому числі, про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання ТОВ "ЛЕО" перед ДП "Енергоринок" на суму 1900000,00 грн. за ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі №1/170.

Заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 22.05.2017 № 01-17/2/250/1 ТОВ "ЛЕО" повідомило ДП "Енергоринок" про припинення (зарахування) зустрічних однорідних вимог ДП "Енергоринок" та ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 30700000,00 грн., у тому числі, зокрема, про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання ТОВ "ЛЕО" перед ДП "Енергоринок" на суму 7500000,00 грн. за ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі № 1/170.

Заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.06.2017 № 01-17/2/272/1 ТОВ "ЛЕО" повідомило ДП "Енергоринок" про припинення (зарахування) зустрічних однорідних вимог ДП "Енергоринок" та ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 10 700 000,00 грн., у тому числі, про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання ТОВ "ЛЕО" перед ДП "Енергоринок" на суму 2100000,00 грн. за ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі №1/170.

Заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 12.07.2017 № 01-17/2/341/1 ТОВ "ЛЕО" повідомило ДП "Енергоринок" про припинення (зарахування) зустрічних однорідних вимог ДП "Енергоринок" та ТОВ "ЛЕО" на загальну суму 10928547,41 грн., у тому числі, про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання ТОВ "ЛЕО" перед ДП "Енергоринок" на суму 2100000,00 грн. за ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі №1/170.

На підтвердження надсилання заяв на адресу ДП «Енергоринок» відповідачем долучено до матеріалів скарги описи вкладення та фіскальні чеки Укрпошти.

Проте, 17.07.2017р. державним виконавцем ВПВР ДВС при примусовому виконанні ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі 1/170 винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 31947023.

Зазначене стало підставою для звернення ТОВ «ЛЕО» зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. скаргу ТОВ «ЛЕО» задоволено у повному обсязі. Місцевий господарський суд прийшов до висновку, щодо її обґрунтованості.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши в судових засідання пояснення представників сторін та учасників процесу, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження).

Однією з засад здійснення виконавчого провадження, згідно ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", є обов'язковість виконання рішень.

Статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як вбачається з матеріалів справи, з грудня 2016 року відповідач у справі, з метою припинення зобов'язань з виконання ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі № 1/170, надсилав на адресу ДП «Енергоринок» заяви про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, обґрунтовуючи це існуванням зустрічних зобов'язань ДП «Енергоринок» перед ТОВ «ЛЕО», що виникли зі сплати ТОВ «ЛЕО» за договором купівлі-продажу електроенергії від 28.03.2007р. понад поточну вартість електроенергії за договором.

ДП «Енергоринок» листами повідомляло ТОВ «ЛЕО» про непогодження з зазначеними заявами.

За ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з приписами ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 202, 203 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав. Для зарахування зустрічних вимог достатньо заяви однієї із сторін зобов'язання.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати наступним умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); бути однорідними; строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; бути безспірними.

Наявність суперечностей між сторонами виключає підстави для припинення зобов'язань, спір має вирішуватися в судовому порядку, з дотриманням приписів процесуального законодавства.

Статтею 602 Цивільного кодексу України встановлені вичерпні випадки, коли не допускається зарахування зустрічних вимог.

Також, зі змісту ч.4 ст.341 Господарського кодексу України випливає, що залік взаємних зобов'язань і грошових претензій між учасниками господарських відносин - це один із способів безготівкових розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, направлення заяв ТОВ «ЛЕО» про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог відбулося у зв'язку із перерахуванням ним коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП «Енегоринок» понад повну поточну вартість електроенергії за договором купівлі-продажу електроенергії від 28.03.2007 № 3969/02.

Відповідно до положень п.6.5 Договору купівлі-продажу електроенергії, сума яка була сплачена ТОВ «ЛЕО» понад повну поточну оплату вартості електричної енергії в розрахунковому місяці зараховується сторонами як погашення заборгованості ТОВ «ЛЕО» перед ДП «Енергоринок» за минулі періоди з врахуванням ПДВ.

Вказаний порядок зарахування оплати покупця електричної енергії сплаченої понад повну поточну вартість електроенергії, встановлений також пунктом 6.8.2 Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України, що є додатком до договору між членами ОРЕ .

За умовами договору також передбачено, що за згодою ДП «Енергоринок» сума яка була сплачена ТОВ «ЛЕО» понад повну поточну оплату вартості електричної енергії в розрахунковому місяці може бути зарахована за інші періоди на підставі листа ТОВ «ЛЕО».

Як свідчить листування, надане ДП «Енергоринок», в період з вересня 2016 року по травень 2017р. ТОВ «ЛЕО» зверталося до ДП «Енергоринок» з проханням про зарахування сплачених понад поточну вартість купованої електроенергії коштів за договором як погашення заборгованості за електричну енергію з визначенням відповідного періоду.

Вказані суми були зараховані ДП «Енергоринок» на оплату відповідних періодів, про що споживач був повідомлений відповідними листами.

Отже, надсилання ТОВ «ЛЕО» на адресу ДП «Енергоринок» заяв про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за рахунок здійснення ТОВ «ЛЕО» перерахувань понад повну поточну вартість купованої енергії не можуть безумовно свідчити про припинення зобов'язань у спірних правовідносинах шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, оскільки суму переплат вже було зараховано сторонами в рахунок погашення заборгованості ТОВ «ЛЕО» за минулі періоди.

Сам факт переплати при виконанні конкретного договору не може свідчити про виникнення у зв'язку з цим у позивача грошового зобов'язання перед відповідачем та набуття відповідачем статусу кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Енергоринок» звертався до ВДВС листом від 07.07.2017 № 01/44-7446, в якому заперечив проти припинення зобов'язань зарахуванням з огляду на нікчемність зазначених заяв та підтвердив факт наявності простроченої суми заборгованості за електричну енергію у розмірі 25828547,41 грн.

Зазначене свідчить про відсутність у державного виконавця безумовних підстав для надання оцінки та прийняття заяв ТОВ «ЛЕО» про зарахування в якості доказів виконання ухвали суду від 22.07.2010р.

До того ж, ст.15-1 Закону України "Про електроенергетику" та ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено особливий порядок, за яким розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно через відкриті в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 30.06.2017 прострочена сума заборгованості ТОВ «ЛЕО» за електричну енергію склала 25 582 652,20 грн., що підтверджується, зокрема, довідкою щодо виконання ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2010р. у справі №1/170 станом на кінець дня 30.06.2017, що направлена ДП «Енергоринок» на адресу ВПВР.

Листом від 07.07.2017 №01/44-7446 ДП "Енергоринок" повідомило державного виконавця про наявність у боржника ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання простроченої заборгованості станом на 30.06.2017 з виконання ухвали господарського суду Луганської області від 24.05.2012 по справі № 3/5014/661/2012 в сумі 25828547,41 грн., ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2009р. по справі № 1/351 в сумі 33222259,33 грн. та ухвали господарського суду Луганської області від 22.07.2017р. по справі № 1/170 в сумі 25 582652,20 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Енергоринок» повідомило ВДВС листом від 07.07.2017 № 01/44-7446, що заперечує проти припинення зобов'язань зарахуванням однорідних вимог з огляду на нікчемність зазначених заяв та підтвердив факт наявності простроченої суми заборгованості за електричну енергію у розмірі 25 828 547,41 грн.

Отже, фактичні обставини справи свідчать про наявність спору між сторонами, який має вирішуватися в окремому провадженні, а не під час розгляду даної скарги на дії ВДВС. Натомість доказів вирішення такого спору сторонами не представлено.

Враховуючи наведене, приписи ст.ст. 27, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», судова колегія приходить до висновку, що арешт на кошти боржника, застосований постановою від 17.07.2017, накладено у межах суми простроченої заборгованості, станом на 30.06.2017, та 10% виконавчого збору від простроченої заборгованості, що відповідає вимогам ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За змістом ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника, з коштів на рахунку боржника знімається згідно з постановою виконавця. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Зазначене свідчить, що суд не вправі самостійно скасовувати арешти, накладені постановою державного виконавця, а у разі виявлення підстав для зняття арешту має зобов'язувати виконавця вчинити відповідні дії для зняття арешту.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до приписів ст.104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, не повне з'ясування усіх обставин справи.

В даному випадку, місцевим господарським судом при розгляді скарги не було повно з'ясовано усі обставини справи, у зв'язку з чим ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Енергоринок» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 22.08.2017р. по справі № 1/170 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 22.08.2017р. по справі № 1/170 - скасувати.

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» від 02.08.2017р. №01-19/2/221 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» на користь Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 5 екз.:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - ДВС;

1 - ГСЛО;

1 - у справу.