номер провадження справи 17/113/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 Справа № 908/1697/17

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 15

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД, 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 56, а/с 315

про стягнення 362 324,82 грн.

суддя Корсун Віталій Леонідович

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.08.16 № 011.11-29

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (далі ПАТ «ЗАлК») з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (надалі ТОВ «БЕМ ЛТД») про стягнення 279 271,23 грн. заборгованості (яка складається із боргу по орендній платі, пені, 3 % річних та інфляційних витрат) за договором оренди майна від 08.05.15№ЗАлК-Д-2015-57.

21.08.17 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям вищевказаний позов передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 21.08.17 порушено провадження по справі № 908/1697/17, якій присвоєно № провадження 17/113/17. Судове засідання призначено на 27.09.17.

Ухвалою від 27.09.17 судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 07.11.17. Ухвалами від 27.09.17 та від 31.10.17 розгляд справи № 908/1697/17 відкладався на 31.10.17 та на 07.11.17 відповідно.

У судовому засіданні 07.11.17 судом прийнято до розгляду заяву ПАТ «ЗАлК» від 23.10.17 № 22юр/2017 про збільшення позовних вимог, за змістом якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди майна №ЗАлК-Д-2015-57 від 08.05.15 в загальній сумі 362 324,82 грн., з якої: 340 000,00 грн. - борг по орендній платі за період з травня по вересень 2017 р., 13 457,87 грн. пеня, 66129,95 грн. інфляційні витрати та 2247,00 грн. 3 % річних.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні 07.11.17, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача розяснено про час виготовлення повного рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви від 23.10.17 № 22юр/2017 про збільшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами було укладено договір оренди майна від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 строком дії до 01.05.16 та дві додаткові угоди №№ 1, 2 до нього. 08.05.15 та 17.06.15 на виконання умов договору та додаткових угод до нього позивачем за актами прийому-передачі передано відповідачу в оренду відповідне майно. Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.07.17 по справі № 908/969/17 з відповідача стягнуто заборгованість з орендної плати по договору від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 за період з травня 2015 р. по квітень 2017 р. у розмірі 1 604 877,42 грн. Як вказує позивач, станом на 23.10.17, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати за наведеним вище договором в розмірі 340 000,00 грн. за період з травня по вересень 2017 року. Крім того, за неналежне виконання відповідачем зобовязань по оплаті орендних платежів позивачем нараховано відповідачу до сплати 13 457,87 грн. пені, 6619,95 грн. інфляційних витрат та 2247 грн. 3 % річних. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 629, 764, 759, 785 ЦК України, ст.ст. 193, 231 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 362 324,82 грн.

Відповідач в судові засідання призначені в даній справі жодного разу не зявився, правом надати відзив на позов не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше 3 днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про дату, час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, яка отримана на запит суду з офіційного сайту Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua/ua (роздруківка із сайту долучена до матеріалів справи), станом на час розгляду справи № 908/1697/17 судом, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД є: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 56, що співпадає з адресою зазначеною у позовній заяві.

Судом враховано, що екземпляр ухвали про порушення провадження по справі № 908/1697/17 від 21.08.17, який направлено судом на юридичну адресу відповідача повернуто працівниками відповідного територіального відділенням підприємства поштового звязку із зазначенням наступної причини такого повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Інші ухвали від 27.09.17 та від 31.10.17 по справі № 908/1697/17 направлені судом на юридичну адресу відповідача станом на 07.11.17 відповідним територіальним відділенням підприємства поштового звязку на адресу суду не повернуті.

Таким чином, відповідні процесуальні документи були надіслані судом згідно з поштовими реквізитами учасників процесу, у т.ч. відповідача. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляд справи.

Згідно із ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.05.15 між публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (Орендар) укладено договір оренди № ЗАлК-Д-2015-57, відповідно до умов якого (п. 1.1) Орендодавець зобовязався передати, а Орендар зобовязався прийняти у тимчасове користування за оплату транспортні засоби (далі по тексту цього договору іменоване «Обєкт оренди»), що належить Орендодавцю на праві власності, згідно переліку із 27 одиниць за інвентарними номерами та найменуваннями.

Згідно із п. 1.2. договору, заставна вартість обєкту оренди, його стан на момент передачі вказані в Акті прийому-передачі.

Відповідно до положень п. 2.1. договору, обєкт оренди надається Орендарю з метою здійснення його господарської діяльності.

За умовами пунктів 3.1.-3.3. договору, прийом, передача обєкта оренди проводиться представниками сторін на підставі акту прийому-передачі. Обєкт оренди повинен бути переданий Орендодавцем та прийнятий Орендарем протягом 15 днів з моменту підписання договору. Акт прийому-передачі підписується представниками сторін. З моменту його підписання обєкт оренди вважається переданим Орендарю.

Пунктом 4.1. договору, сторони дійшли згоди, що термін оренди починається з моменту підписання акту прийому-передачі та триває до 01.05.16. Термін оренди може бути змінений за згодою сторін.

Згідно із положеннями п. 8.1. договору, повернення обєкту оренди Орендодавцю здійснюється представниками сторін зі складанням акту прийому-передачі.

Пунктом 10.1 договору закріплено, що останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.05.16. Закінчення строку дії цього договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

У відповідності до ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму, згідно із положеннями ст. 760 ЦК України, може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Як свідчать матеріали цієї справи, Додатковими угодами від 08.05.15 № 1 та від 17.06.15 № 2 (кожна з яких, згідно із п. 4. є невідємною частиною договору оренди від 08.05.15№ ЗАлК-Д-2015-57 та набуває чинність з моменту підписання), сторонами вносились зміни до умов договору оренди від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57, а саме до пунктів 1.1. та 5.1. договору.

Так, згідно із п. 1.1. договору в редакції Додаткової угоди від 17.06.15 № 2, Орендодавець зобовязується передати, а Орендар зобовязується прийняти у тимчасове користування за оплату майно (Обєкт оренди), що належить Орендодавцю на правів власності, у кількості 38 одиниць (з визначенням найменування, інв. №, тощо).

Наявні в матеріалах справи докази, а саме належним чином засвідчені копії актів прийому-передачі майна від 08.05.15 (два акти) та від 17.06.15 до договору оренди від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 свідчать, що:

- 08.05.15 ПАТ «ЗАлК» передало, а ТОВ «БЕМ ЛТД» прийняло в оренду майно в технічному справному стані (комплектність без зауважень) в кількості 27 одиниць (з визначенням найменування, інв. №, тощо) на загальну заставну вартість 1 842 700,00 грн.;

- 08.05.15 ПАТ «ЗАлК» передало, а ТОВ «БЕМ ЛТД» прийняло в оренду майно в технічному справному стані (комплектність без зауважень) в кількості 10 одиниць (з визначенням найменування, інв. №, тощо) на загальну заставну вартість в сумі 673 800,00грн.;

- 17.06.15 ПАТ «ЗАлК» передало, а ТОВ «БЕМ ЛТД» прийняло в оренду майно в технічному справному стані (комплектність без зауважень) в кількості 2 одиниці (з визначенням найменування, інв. №, тощо) на загальну заставну вартість 388 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязання за договором від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 щодо внесення орендних платежів за користування обєктом оренди за період з травня 2017 по вересень 2017 р. у розмірі 340 000,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Розглядаючи даній спір по справі № 908/1697/17 по суті спору, предметом якого є стягнення з ТОВ «БЕМ ЛТД» заборгованості з орендних платежів за договором від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 за період з травня 2017 по вересень 2017 р., а також пені, 3 % річних та інфляційних витрат за неналежне виконання зобовязань за наведеним договором, судом прийнято до уваги, що рішенням господарського суду Запорізької області від 10.07.17 по справі № 908/969/17 (яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.17 по справі № 908/969/17 та набрало законної сили 15.08.17) з ТОВ «БЕМ ЛТД» на користь ПАТ «ЗАлК» стягнуто заборгованість з орендної плати по договору від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 за період з травня 2015 р. по квітень 2017 р. у розмірі 1 604 877,42 грн.

Як свідчать наявні в матеріалах цієї справи докази, а саме належним чином засвідчені копії описів вкладення у цінний лист від 11.05.17, від 11.07.17, від 04.08.17, від 14.09.17, позивачем на адресу відповідача направлялись рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.17, від 31.05.17, від 30.06.17, від 31.07.17, від 31.08.17.

Відповідно до п. 5.4. договору, сторони погодили, що для фіксації процесу виконання цього договору, Орендодавець щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця складає та протягом 5 робочих днів надсилає на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або передає у той же термін, уповноваженому представнику Орендаря два екземпляри акту виконаних робіт (наданих послуг), а Орендар зобов'язаний протягом 5 робочих днів з моменту отримання підписати акт та повернути Орендодавцю один екземпляр або надати мотивовану відмову від підписання акту. У разі якщо після закінчення зазначеного терміну від Орендаря не буде отримано підписаного та скріпленого печаткою акту або письмову мотивовану відмову, акт вважається підписаним, факт надання Орендодавцем послуг з оренди за звітний період доведеним. Орендодавець вважається таким, що виконав належним чином свої обовязки з відправки акту, якщо він направив їх на адресу Орендаря рекомендованою кореспонденцією або передав уповноваженому представнику Орендаря.

З огляду на викладене вище вбачається, що позивачем виконано свій обовязок за договором від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 щодо направлення на адресу відповідача актів виконаних робіт (наданих послуг) за спірний період для їх підписання відповідачем чи надання вмотивованої відмови від їх підписання.

Доказів підписання відповідачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 за оренду майна за період з травня по вересень 2017 р. або доказів надання вмотивованої відмови від підписання таких актів матеріали справи № 908/1967/17 не містять та учасниками по справі суду не надано.

Також судом враховано, що в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу за актом прийому-передачі орендованого майна по договору від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57.

Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1). Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч.3).

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності.

За умовами п. 5.1. договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 17.06.15 (яка набула чинність з моменту підписання, тобто 17.06.15), розмір орендної плати за використання Орендарем Обєкту оренди складає 68 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до положень пунктів 5.2., 5.3. договору, Орендар не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, здійснює оплату оренди згідно п. 5.1. шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Орендодавця. Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності з дня передачі йому об'єкта оренди за актом прийому-передачі і до дня його повернення Орендодавцю (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязком для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Матеріали цієї справи не містять доказів того, що наведений вище договір припинив свою дію 01.05.16.

Керуючись зазначеними нормами законодавства та враховуючи положення п. 5.3 договору, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не виконав покладений на нього обовязок за договором від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 щодо оплати орендних платежів за період з травня по вересень 2017 р., у встановлений строк.

Згідно з розрахунком позивача, який судом визнається обґрунтованим та правомірним, заборгованість відповідача за договором від 08.05.15 № ЗАлК-Д-2015-57 за оренду майна за період з травня по вересень 2017 р. складає суму 340 000,00 грн. (340 000,00 грн. = 68 000,00 грн. (розмір місячної орендної плати) х 5 місяців).

Факт наявності 340 000,00 грн. боргу з орендної плати підтверджується наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів сплати ним суми основного боргу, або доказів правомірності своїх дій щодо не сплати такої заборгованості суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з травня по вересень 2017 р. включно в сумі 340 000,00 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими наявними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 13 457,87 грн. пені, 66129,95 грн. інфляційних витрат та 2247,00 грн. 3 % річних (розрахунки із зазначенням періодів за кожним місяцем окремо долучені до матеріалів справи разом із заявою про збільшення позовних вимог від 23.10.17 № 226 юр/2017).

За змістом ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи наведені норми закону, розяснення викладені у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство» розрахунок заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що:

- розрахунок 3 % річних за загальний період з 13.06.17 по 31.10.17 в сумі 2247,00 грн. здійснено позивачем арифметично вірно та обґрунтовано;

- розрахунок інфляційних витрат позивачем здійснено без урахування розяснень викладених у п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», а саме період розрахунку індексу інфляції має починатись з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. Крім того, судом враховано, що станом на час прийняття рішення у даній справі індекс споживчих цін у жовтні 2017 р. уповноваженим на це законодавчо органом (Державною службою статистики України) не визначено. З урахуванням викладеного, здійснивши перерахунок інфляційних витрат в межах заявленого позивачем періоду та виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, суд дійшов висновку, що загальна сума інфляційних витрат, яка підлягає до стягнення з відповідача складає 4 010,50 грн., з якої: за зобовязаннями травня 2017 р. індекс інфляції за період з липня по вересень 2017 р. складає 1429,22 грн.; за зобовязаннями червня 2017 р. індекс інфляції за період з серпня по вересень 2017 р. складає 1290,64 грн.; за зобовязаннями липня 2017 р. індекс інфляції за вересень 2017 р. складає 1360 грн. Однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення за зобовязаннями липня 2017 р. індекс інфляції в меншій сумі, а саме в сумі 1290,64 грн., то саме вказана сума береться до уваги судом; за зобовязаннями серпня 2017 р. індекс інфляції за період з 12.09.17 по 31.10.17 станом на 07.11.17 заявлено безпідставно та необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення 3 % річних в сумі 2247,00 грн. та індексу інфляції в сумі 4010,50 грн. задовольняються судом. Вимоги про стягнення інфляційних витрат в іншій частині судом відхиляються через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Пунктом 9.2. договору передбачено, що у разі порушення термінів перерахування Орендодавцю платежів за цим договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, діючої на період стягнення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення..

У відповідності з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем заявлено до стягнення 13 457,87 грн. пені за загальний період з 13.06.17 по 31.10.17.

Перевіривши розрахунок пені за заявлений позивачем період за допомогою ІПС «Законодавство», суд дійшов висновку, про те, що він є обґрунтованим, а вимоги заявлені законно. У звязку із чим, до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 13 457,87 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 5 395,73 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 35, 49, 69, 75, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 56, ) на користь публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 15, , п/р № 9130 в Запорізькому РУ ПАТ КБ «Приватбанк», код банку 313399) - 340 000 (триста сорок тисяч) грн. 00 коп. боргу по орендні платі, 13 457 (тринадцять тисяч чотириста пятдесят сім) грн. 87 коп. пені, 2 247 (дві тисячі двісті сорок сім) грн. 00 коп. 3 % річних та 4 010 (чотири тисячі десять) грн. 50 коп. інфляційних витрат. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 56, ) на користь публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 15, , п/р № 0646 в ПАТ АБ «Укргазбанк» м. Києві, код банку 320478) - 5 395 (пять тисяч триста девяносто пять) грн. 73 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 10.11.17.

Суддя В.Л. Корсун