ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Справа № 911/2711/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2711/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»,

с. Мархалівка, Васильківський район

2. Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське», с. Новосеменівка, Іванівський район

про стягнення 1 116,29 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 02.06.2016;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (відповідач 1); 2. Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» (відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів 100,00 грн. 3 % річних та стягнення з відповідача 2 - 911,75 грн. 3 % річних та 104,54 грн. інфляційних втрат. Разом з тим, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, в тому числі на оплату послуг адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 2 рішення господарського суду Київської області від 31.01.2013 у справі № 26/161-12, забезпеченим порукою із відповідачем 1 та рішення господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/5565/14, у звязку з чим позивач звертається до суду із вимогами щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на заборгованість, яка не сплачена за вказаними рішеннями.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2017 порушено провадження у справі № 911/2711/17 та призначено до розгляду на 18.10.2017.

Ухвалою суду від 18.10.2017 розгляд справи був відкладений на 01.11.2017.

Під час розгляду справи позивачем надана заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. 20233/17 від 26.09.2017), в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 100,00 грн. 3 % річних та з відповідача 2 - 720,71 грн. 3 % річних та 2 521,04 грн. інфляційних втрат.

Відповідачі в судові засідання 18.10.2017 та 01.11.2017 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду від 11.09.2017 та 18.10.2017 не виконали, відзиви на позов до суду не надіслали. Відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судових засідань про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення відповідачам поштових відправлень щодо ухвал суду.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 31.01.2013 у справі № 26/161-12, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2013 задоволено частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; присуджено до солідарного стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» 2 751,10 грн. розмір курсової різниці, 1 592,12 грн. судового збору, 4 451,40 грн. витрат на оплату послуг адвоката; присуджено до стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» 14 475,01 грн. 30 % річних, 5 070,00 грн. інфляційної складової боргу, 9 364,00 грн. пені, 14 000,00 грн. штрафу; в іншій частині в позові відмовлено.

Так, під час розгляду справи № 26/161-12 було встановлено, що 07.04.2009 між товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (продавець) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Новосеменівське» (покупець) був укладений договір № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, відповідно до умов якого предметом договору є товар, який належить продавцю на момент укладення договору або буде набутий продавцем у майбутньому.

Пунктом 2.1 договору визначено, що асортимент товару, його кількість, ціна визначається у додатках до даного договору, які є його невідємною частиною.

Пунктами 5.1 -5.2 договору визначено, що покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар та загальна сума договору зазначені у додатках і визначені у національній валюті України, в сумі еквівалентній доларам США за офіційним курсом НБУ на день оплати. Товар оплачується на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті.

Відповідно до п. 5.3 договору, оплата товару проводиться наступним чином: 30% від вартості товару оплачується покупцем протягом трьох робочих днів з моменту підписання даного договору; 70% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 30.09.2009 року.

Згідно з п. 6.1 договору, покупець зобовязаний, зокрема, провести оплату товару в строк і на умовах, вказаних в ст. 5 цього договору.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обовязків по договору (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору ТОВ «Тридента Агро» поставило СВК «Новосеменівське» товар, на загальну суму 376 453,19 грн., що підтверджувалось видатковими накладними № РН-МТ00003 від 13.04.2009, № РН-МТ00022 від 05.09.2009.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником відповідача - 2, на підставі довіреностей на отримання матеріальних цінностей № 992230 від 09.04.2009 та № 992247 від 05.05.2009.

Проте, відповідач - 2 отриманий товар, в строк до 30.09.2009 оплатив частково в сумі 189 135,55 грн., що підтверджувалось виписками банку, частину товару в сумі 117 317,64 грн. повернув позивачу, що підтверджувалось накладною № 840 від 23.09.2009, і мав заборгованість перед ТОВ «Тридента Агро» в сумі 70 000,00 грн.

Наявними матеріалами у справі № 26/161-12 встановлено, що повна вартість товару була остаточно оплачена відповідачем - 2 лише 15.10.2010.

Матеріалами справи № 26/161-12 було встановлено, що заборгованість відповідачем - 2 погашалась частинами, зокрема, станом на 25.09.2009 (дата проведення оплати) курс долара США на міжбанківському валютному ринку України становив 8,01 грн.; станом на 11.11.2009 (дата проведення оплати) курс долара США на міжбанківському валютному ринку України становив 7,99 грн.; станом на 17.03.2010 (дата проведення оплати) курс долара США на міжбанківському валютному ринку України становив 7,98 грн.; станом на 15.10.2010 (дата проведення оплати) курс долара США на міжбанківському валютному ринку України становив 7,91 грн.

За таких обставин, господарським судом встановлено, що заборгованість (курсова різниця) відповідача - 2 за договором № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 становить 2 751,10 грн.

Виходячи з вищевикладеного, у ТОВ «Тридента Агро» виникло право вимоги до відповідача - 2 щодо отримання нарахованого розміру курсової різниці та стягнення 3 % річних, інфляційної складової боргу та неустойки згідно договору.

Разом з тим, розглядаючи матеріали справи № 26/161-12 господарським судом було встановлено, що 26.01.2011 між ТОВ «Тридента Агро» та ФОП ОСОБА_1 було укладено угоду № К-21-TA про заміну кредитора у зобовязанні, відповідно до умов якої встановлено, що первісний кредитор (ТОВ «Тридента Агро») відступає новому кредитору (ФОП ОСОБА_1М.) право вимоги виконання СВК «Новосеменівське» зобовязання щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 30% річних, інфляційних втрат, штрафу, набутих первісним кредитором на підставі договору № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року.

В подальшому, 02.07.2012 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» було укладено Угоду № 23/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні, з якої вбачається, що первісний кредитор (ФОП ОСОБА_1М.) відступає новому кредитору (ТОВ «Компанія «Ніко-тайс») право вимоги виконання СВК «Новосеменівське» зобовязання щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 30% річних, інфляційних втрат, штрафу , набутих первісним кредитором на підставі договору № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року та згідно угоди № К-21-ТА про заміну кредитора у зобовязанні від 26.01.2011 року, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору № МТ 01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року.

За Угодою № 23/07-12 про заміну кредитора у зобовязані від 02.07.2012, позивач одержує право замість ФОП ОСОБА_1 вимагати від відповідача - 2 сплати грошової суми в розмірі 4616,11 грн., визначеної в п. 2.1 даної угоди.

Таким чином, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України.

З метою забезпечення виконання зобовязання за Угодою № 23/07-12 від 02.07.2012, між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) було укладено Договір поруки № 21-08-2012-4 від 21.08.2012, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку СВК «Новосеменівське» щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру курсової різниці, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та Угоди передбаченим ст. 2 цього договору (основний договір № МТ01/02-04-2009 від 07.04.2009).

У розділі 3 договору поруки, поручителем та кредитором погоджено обсяг відповідальності поручителя та розмір поруки, яка обмежується частковою сплатою розміру курсової різниці у сумі 2 751,10 грн.

Таким чином, суд при розгляді справи № 26/161-12 врахувавши те, що ані відповідач - 2, ані відповідач - 1 не сплатили заборгованість, що виникла за Угодою № 23/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні від 02.07.2012, укладену на підставі договору № МТ01/02-04-2009 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009, дійшов висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості (курсової різниці) у сумі 2 751,10 з відповідачів є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, а відтак такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Поміж тим, судом були розглянуті вимоги щодо стягнення інфляційної складової боргу, 30 % річних, пені та штрафу, які за розрахунком суду задоволені та стягненні з відповідача 2 в розмірах 14 475,01 грн. 30 % річних, 5 070,00 грн. інфляційної складової боргу, 9 364,00 грн. пені та 14 000,00 грн. штрафу.

Крім того судом, в межах розгляду справи № 26/161/12 розглянуто питання судових витрат повязаних з оплатою послуг адвоката, встановивши заявлену суму витрат на послуги адвоката в розмірі 4 500, 00 грн. співрозмірною з ціною позову обґрунтованою та правомірною, дійшов висновку щодо задоволення таких витрат.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області у справі № 26/161-12 від 31.01.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2013.

18.04.2013 на виконання рішення суду у справі № 26/161-12 були видані відповідні накази:

про солідарне стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 2 751,10 грн. розмір курсової різниці, 1 592,12 грн. судового збору, 4 451,40 грн. витрат на оплату послуг адвоката;

про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 14 475,01 грн. 30 % річних, 5 070,00 грн. інфляційної складової боргу, 9 364,00 грн. пені, 14 000,00 грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 38014446 від 20.05.2013 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 18.04.2013 у справі № 26/161-12 про солідарне стягнення з СВК «Новосеменівське» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 2 751,10 грн. розміру курсової різниці, 1 592,12 грн. судового збору, 4 451,40 грн. витрати на оплату послуг адвоката.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 38014070 від 20.05.2013 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 18.04.2013 у справі № 26/161-12 про стягнення з СВК «Новосеменівське» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 14 475,01 грн. 30 % річних, 5 070,00 грн. інфляційної складової боргу, 9 364,00 грн. пені, 14 000,00 грн. штрафу.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 38014070 від 29.07.2014 закінчено виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 18.04.2013 у справі № 26/161-12, у звязку із повною сплатою боржником суми боргу.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 38014070 від 29.07.2014 закінчено виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 18.04.2013 у справі № 26/161-12, у звязку із повною сплатою боржником суми боргу.

В подальшому, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» про стягнення 8 125,43 грн.

В якості обґрунтування позовних вимог у справі № 911/5565/14 позивач посилався на неналежне виконання СВК «Новосеменівське» зобов'язань за Договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу № МТ01/02-04-2009 від 07.04.2009 та належної сплати заборгованості та санкцій стягнутих за рішенням господарського суду Київської області від 31.01.2012 у справі № 26/161-12.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/5565/14 задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; присуджено до солідарного стягнення з сільськогосподарського виробничого кооператива «Новосеменівське» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» 550,22 грн. штрафу; присуджено до стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» 2 356,45 грн. пені, 867,54 грн. інфляційних втрат, 4 351,19 грн. 30 % річних, 1 703,28 грн. судового збору та 745,83 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» 123,72 грн. судового збору та 54,17 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

17.04.2015 на виконання рішення суду у справі № 911/5565/14 видані відповідні накази.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 47481936 від 12.05.2015 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 17.04.2015 у справі № 911/5565/14 про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко--Тайс» 2 356,48 грн. пені, 867,57 грн. інфляційних втрат, 4 351,19 грн. 30 % річних, 1 703,28 грн. судового збору та 745,83 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції № 47481936 від 27.07.2015 закінчено виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 17.04.2015 у справі № 911/5565/14, у звязку із повною сплатою боржником суми боргу.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У звязку із неналежним виконання відповідачем 2 рішення господарського суду Київської області від 31.03.2013 у справі № 26/161-12, забезпеченим порукою із відповідачем 1, позивач звернувся до господарського суду Київської області із позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд солідарно стягнути з відповідачів 100,00 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

07.08.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) укладений Договір поруки № 07-08-2014-5, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку СВК «Новосеменівське» (боржник) щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру 3 % річних, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання за рішенням господарського суду Київської області від 31.01.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2013 у справі № 26/161-12.

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру 3 % річних у сумі 100,00 грн. (п. 3.1 договору поруки).

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» із вимогою за вих. № 15-5/08 від 18.08.2014 в 3-денний термін із моменту отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобовязання відповідно до Договору поруки № 07-08-2014-5 від 07.08.2014.

У відповідь ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» наданий лист від 22.08.2014 за вих. № 48, в якому гарантував виконання зобовязань за Договором поруки № 07-08-2014-5 від 07.08.2014 в строк, до 31.12.2014.

Разом з тим, звертаючись із позовом до суду у справі № 911/2711/17 позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 2 - 720,71 грн. 3 % річних, нарахованих від сум 30 % річних та інфляційних втрат стягнутих за несвоєчасне виконання відповідачами рішень господарського суду Київської області у справі № 26/161-12 та у справі № 911/5565/14.

Так, з розрахунку позивача вбачається, що нарахування 3 % річних та інфляційних втрат здійснюється останнім на суму стягнутих за рішенням суду у справі № 26/161-12 інфляційних втрат та 30 % річних - 20 045,01 грн. та за рішенням суду у справі № 911/5565/14 на суму 5 218,76 грн.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сукупний розмір 30 % річних та інфляційних втрат, стягнутих за рішенням господарського суду Київської області від 31.01.2013 у справі № 26/161-12 становить 19 545,01 грн. (14 475,01 грн. + 5 070, 00 грн.), а отже й нарахування слід здійснювати саме на зазначену суму.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 за № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», визначено, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Визнаючи правову природу грошового зобовязання, необхідно перш за все виходити з правил ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

При цьому, як вбачається із згаданих рішень господарського суду, договірні правовідносини сторін зазнали відповідних змін та трансформовані в обовязок відповідачів сплатити позивачу грошову суму, тобто грошове зобовязання, невиконання якого допускає можливість застосування до боржника вимог частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд здійснивши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, дійшов висновку щодо частково задоволення вимог позивача, в частині стягнення 3 % річних, що становитиме 804,67 грн. та інфляційних втрат - 2 438,89 грн., зокрема:

19 545,01 (09.04.2013 - 27.07.2014) = 763,06 грн. 3 % річних

(травень 2013 - липень 2014) = 2 412,72 грн. інфляційних втрат

5 218,76 (18.04.2015 - 23.07.2015) = 41,61 грн. 3 % річних.

(травень 2015 - червень 2015) = 26,17 грн. інфляційних втрат

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до солідарного стягнення з відповідачів 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, оплата послуг адвоката входить до складу судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру», дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

При розгляді питання щодо віднесення вказаної суми витрат на оплату послуг адвоката у судові витрати у даній справі, судом враховано пункт 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» стосовно того, що відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, а у разі неподання відповідних документів - у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у їх сукупності, можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати у розмірі 500,00 грн. на оплату послуг адвоката заявлені, оскільки для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів позивач звернувся за послугами до адвоката ОСОБА_1, який діє на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 29-5/08-14 від 29.08.2014, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката. В доказ понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, позивачем додані до матеріалів справи квитанція від 20.09.2017 на суму 500,00 грн. та акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.09.2014.

Таким чином, оскільки внесення вищевказаних витрат до складу судових передбачено законом, надання послуг адвокатом та оплата їх позивачем підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про включення витрат позивача на оплату послуг адвоката до складу судових витрат у даній справі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Разом з тим, варто зазначити, що у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 1 552,99 грн. та оплати послуг адвоката в сумі 485,31 грн., відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладається судом на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська область, Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ) та сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» (75431, Херсонська область, Іванівський район, с. Новосеменівка, вул. Таврійська, 35, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, код ЄДРПОУ 3839872) 100 (сто) грн. 00 коп. 3 % річних.

3. Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» (75431, Херсонська область, Іванівський район, с. Новосеменівка, вул. Таврійська, 35, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, код ЄДРПОУ 3839872) 704 (сімсот чотири) грн. 67 коп. 3 % річних та 2 438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 89 коп. інфляційних втрат.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська область, Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, код ЄДРПОУ 3839872) 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 50 коп. судового збору та 242 (двісті сорок дві) грн. 66 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

5. Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» (75431, Херсонська область, Іванівський район, с. Новосеменівка, вул. Таврійська, 35, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, код ЄДРПОУ 3839872) 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 50 коп. судового збору та 242 (двісті сорок дві) грн. 66 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Видати накази.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.11.2017

Суддя О.О. Христенко