ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017р. Справа № 917/1705/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава в особі Комсомольської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Портова, 25, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1, пров.Молодіжний, 52, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800,

про стягнення 31 913,82 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №10-74/1934 від 15.02.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №48 від 09.11.2017р., ОСОБА_3 - директор.

В судовому засіданні 09.11.2017 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Господарський суд повідомив, що повний текст рішення буде складений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Розглядається позовна заява публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про стягнення 31 913,82 грн., у т.ч. 22435,16 грн. - пеня, 6900,42 грн. - інфляційні втрати та 2578,24грн. - 3% річних, нарахованих за неналежне виконання зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії №216 від 28.08.2008 року

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2017 року виклав зміст позовних вимог та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечу, з підстав, викладених у відзиві на позов №357/17 від 02.11.2017 року (вхід. № 1537 від 06.11.2017 року).

Крім того, відповідач подав заяву від 09.11.2017р. про зменшення суми пені на 50% (вхід. №13720 від 09.11.2017р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази, суд, встановив:

28.08.2008 року між ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії (позивач, постачальник) та Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №1 (споживач) було укладено Договір №216 про постачання електричної енергії.

Відповідно до умов Договору та положень «Правил користування електричною енергією», затверджених Постановою № 28 від 31.07.1996 p., Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3.1., 2.3.3 Споживач зобов'язується виконувати умови цього Договору, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії». Так, згідно зазначених додатків розрахунковим вважається період з 16 числа попереднього місяця до того ж числа поточного місяця. Споживач самостійно знімає показники розрахункових лічильників, оформлює «Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії», та надає її Постачальнику для здійснення розрахунку та оформлення «Акта про обсяги спожитої (переданої) Споживачу електроенергії».

Згідно додатку №2, відповідно до визначеної величини коштів за фактично спожиту електричну енергію Постачальник виписує Споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5 операційних днів від дня виписки рахунка.

Споживачем було порушено договірні зобов'язання перед Комсомольською філією ПАТ "Полтаваобленерго" в частині оплати за спожиту електричну енергію протягом 2015p. які заключаються в порушенні термінів оплати. Згідно абз.3 п.1 Додатку №2 за дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії за регульованим тарифом. В наслідок цього, відповідно до Закону України №543/96 від 22.11.96р. „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та п.4.2.1. Договору Споживач несе відповідальність за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3.Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування та три проценти річних з простроченої суми.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання перед ним в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію у визначені Договором строки.

Викладене позивач підтверджує виставленими відповідачу рахунками на оплату отриманих послуг, та просить стягнути з відповідача за період з 01.01.2017р. по 30.06.2017р.: 22 435,16 грн. - пені; 2 578,24 грн. - 3 % річних; 6 900,42грн. - інфляційні нарахування.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання електричної енергії правовідносин.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

З огляду на визначений сторонами в договорі порядок розрахунків за спожиту енергію, дати здійснених відповідачем проплат рахунків, матеріалами справи підтверджено, порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення вчасних розрахунків за спожиту енергію.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

В пункті п.4.2.1 Договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування та три проценти річних з простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних з урахуванням моменту виникнення зобов'язань щодо оплати за кожний окремий місяць та здійснених відповідачем проплат, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені, 3% річних та інфляційних є правомірним.

Відповідач у відзиві просить відмовити суд в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що не з вини відповідача відбувалася прострочка платежів, а у зв'язку із несвоєчасним розрахунком держави по субсидіям та пільгам.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання зобов'язань, оскільки відповідно до приписів статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання у врегульованих законом відносинах тягне за собою наслідки у вигляді застосування на загальних підставах заходів відповідальності, передбачених цивільним кодексу України.

Проте, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В п.п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що за змістом п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання зобов'язання або його невиконання, незначності прострочення виконання зобов'язання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Враховуючи баланс інтересів сторін у справі, що відповідач є неприбутковою установою, а також відсутність основного боргу за договором, суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені на 50 %, а саме до 11 217,58грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення: 11217,58 грн. - пені, 2578,24 грн. - 3 % річних та 6900,42 грн. - втрат від інфляції - обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами і підлягають задоволенню.

Решта позовних вимог підлягає відмові, в зв'язку з вищевикладеними обставинами.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33, 43, п. 3 ст. 83, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 (пров. Молодіжний, 52, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, , інші відомості: відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, , інші відомості: відсутні) 11217,58 грн. - пені, 2578,24 грн. - 3 % річних, 6900,42 грн. - втрат від інфляції, 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2017року

Суддя Паламарчук В.В.