Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 р. Справа № 909/907/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого

акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні

дороги України", вул.Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ,76004;

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області,

вул. Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, 76004;

про: стягнення 15 380 655,00грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - провідний юрисконсульт юридичного відділу, (довіреність №13 від 05.07.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - провідний юрисконсульт відділу юридичного забезпечення та тендерних процедур, (довіреність №08ю-09/145 від 02.02.2017р.).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, 15 380 655,00грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.17р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

В судових засіданнях 10.10.17р., 26.10.17р. оголошувались перерви до 26.10.17р. до 09.11.17р.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договору №14 від 22.04.16р. та Додаткових угод №1 від 22.04.16р., №2 від 17.05.16р., №3 від 26.05.16р., №4 від 07.06.16р., №5 від 07.06.16р., №6 від 22.06.16р., №7 від 29.06.16р., №8 від 07.07.16р., №9 від 12.07.16р., №10 від 20.07.16р., №11 від 28.07.16р., №12 від 04.08.16р., №15 від 15.09.16р., №16 від 16.09.16р., №17 від 27.09.16р., №18 від 28.09.16р., №19 від 10.10.16р., №20 від 13.10.16р., №21 від 20.10.16р., №22 від 07.11.16р., №23 від 14.11.16р., №24 від 17.11.16р., №28 від 28.12.16р., №29 від 09.12.17р. до Договору, на виконання умов яких, позивач виконав роботи з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення на загальну суму 15 380 655,00грн., що підтверджують акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень-березень 2017р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень-березень 2017р.;

- порушення відповідачем п.4.1.Договору, в редакції Додаткової угоди №4 від 07.06.16р. до Договору, а саме, не підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень-березень 2017р., довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень-березень 2017р. та не здійснення розрахунків за виконані підрядні роботи, обумовлені Договором, в розмірі 15 380 655,00грн.;

- звернення до відповідача з вимогою №09-09/655 від 12.07.17р., про оплату вартості виконаних підрядних робіт в розмірі 15 380 655,00грн., яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи ст.ст. 525, 526, 617, 853, 882 Цивільного кодексу України, ст.218 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судовому засіданні, факт виконання позивачем підрядних робіт, обумовлених Договором №14 від 22.04.16р., на суму 15 380 655,00грн., визнав в повному обсязі, зазначивши при цьому, що здійснити їх оплату відповідач не має змоги через відсутність бюджетних асигнувань (відзив на позов №08-ю-06/2131 від 09.11.17р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Між Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області (Замовник/відповідач) та Дочірнім підприємством "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Підрядник/позивач) укладено Договір №14 від 22.04.16р. та Додаткові угоди №1 від 22.04.16р., №2 від 17.05.16р., №3 від 26.05.16р., №4 від 07.06.16р., №5 від 07.06.16р., №6 від 22.06.16р., №7 від 29.06.16р., №8 від 07.07.16р., №9 від 12.07.16р., №10 від 20.07.16р., №11 від 28.07.16р., №12 від 04.08.16р., №15 від 15.09.16р., №16 від 16.09.16р., №17 від 27.09.16р., №18 від 28.09.16р., №19 від 10.10.16р., №20 від 13.10.16р., №21 від 20.10.16р., №22 від 07.11.16р., №23 від 14.11.16р., №24 від 17.11.16р., №28 від 28.12.16р., №29 від 09.12.17р. до Договору.

У відповідності до п. п. 1.1., 1.2. Договору, Підрядник зобов"язується у 2016р. надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Додатковою угодою №29 від 09.12.17р. до Договору встановлено, що бюджетні зобов"язання за цим Договором складають 19 382 372,00грн., в тому числі: сума послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення - 8 500 000,00грн.; сума послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення - 10 882 372,00грн.

Пунктом 4.4. Договору обумовлено, що Підрядник визначає обсяги та вартість наданих послуг, що підлягають оплаті, готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику. Замовник підписує подані Підрядником документи, що підтверджують надання послуг, або обґрунтовує причини відмови від їх підписання протягом 5 днів з дня одержання.

Розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати Замовником за надані послуги. Замовник здійснює щомісячні та проміжні платежі за надані послуги на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін (п.4.1.Договору).

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, позивач, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень-березень 2017р., довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень-березень 2017р. (т.2 а.с.1-236, т.3 а.с.1-248, т.4 а.с.1-207), виконав роботи з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення на загальну суму 15 380 655,00грн.

Однак, акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень-березень 2017р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень-березень 2017р., залишились не підписаними Замовником, а виконані підрядні роботи, обумовлені Договором №14 від 22.04.16р., на загальну суму 15 380 655,00грн. - не оплачені відповідачем. При цьому, представник відповідача, в судовому засіданні, факт відсутності у Замовника будь-яких претензій щодо якості та обсягів виконаних Підрядником робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення - підтвердив.

Позивач, звертався до відповідача з вимогою №09-09/655 від 12.07.17р. (т.1 а.с.25-34), про оплату вартості виконаних підрядних робіт в розмірі 15 380 655,00грн. У відповідь на яку, відповідач повідомив про відсутність бюджетного фінансування для здійснення розрахунків за фактично виконані підрядні роботи (лист №08-0-13/1409 від 03.08.17р.).

Станом на 09.11.17р., в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату відповідачем вище зазначеної суми коштів.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір №14 від 22.04.16р., Додаткові угоди №1 від 22.04.16р., №2 від 17.05.16р., №3 від 26.05.16р., №4 від 07.06.16р., №5 від 07.06.16р., №6 від 22.06.16р., №7 від 29.06.16р., №8 від 07.07.16р., №9 від 12.07.16р., №10 від 20.07.16р., №11 від 28.07.16р., №12 від 04.08.16р., №15 від 15.09.16р., №16 від 16.09.16р., №17 від 27.09.16р., №18 від 28.09.16р., №19 від 10.10.16р., №20 від 13.10.16р., №21 від 20.10.16р., №22 від 07.11.16р., №23 від 14.11.16р., №24 від 17.11.16р., №28 від 28.12.16р., №29 від 09.12.17р. до Договору, укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. (ст.875 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч.ч. 4, 6 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

З приписів вищенаведених правових норм вбачається, що підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта, оскільки в разі реального виконання підрядником робіт та відсутності обґрунтованих зауважень замовника щодо недоліків робіт, такий акт є підставою для розрахунків за підрядні роботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що законом встановлено зобов"язання Замовника прийняти виконані роботи та здійснити їх оплату, а у разі виявлення недоліків про них заявити, а оскільки позивачем роботи виконані, відповідач про недоліки не заявив, то за переконанням суду, за вказаних обставин, відповідач не звільняється від обов"язку оплатити погоджену вартість виконаних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А відтак, посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання зобовязання. За змістом ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_3, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України на відповідний рік, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідач факт виконання позивачем підрядних робіт, обумовлених Договором №14 від 22.04.16р., на суму 15 380 655,00грн. - визнав.

Таким чином, на основі вище викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості виконаних підрядних робіт в розмірі 15 380 655,00грн. правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 617, 625, 627, 628, 629, 875, 879, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193,218 Господарського кодексу України ст. ст.33, 34, 43, 44, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, вул. Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, 76004 (ідентифікаційний код 25825434) на користь Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", вул.Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, 76004 (ідентифікаційний код 31790584) 15 380 655,00грн. (п"ятнадцять мільйонів триста вісімдесят тисяч шістсот п"ятдесят п"ять грн. 00 коп.) - заборгованості, 230 709, 83грн. (двісті тридцять тисяч сімсот дев"ять грн. 83коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.11.17р.

Суддя С.Кобецька