ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 листопада 2017 р. Справа № 902/411/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_1)

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (АДРЕСА_2)

про стягнення 628772,00 грн,

за участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.,

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець; Гупало П.М. - адвокат згідно договору про надання правової допомоги від 03.05.2017р.

відповідача: ОСОБА_2 - фізична особа-підприємець; ОСОБА_7 - представник за довіреністю № 1045 від 29.12.2015р.

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 628772 грн, із них: 304000,00 грн заборгованості із орендної плати та 324772,00 грн пені згідно договору без номера від 01.10.2016р.

Ухвалою суду від 13.05.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/411/17 та призначено її до розгляду на 29.05.2017р.

З огляду на неподання сторонами витребуваних доказів та необхідність витребування додаткових доказів, ухвалою суду від 29.05.2017р. розгляд справи відкладено на 27.06.2017р.

Ухвалою суду від 27.06.2017р. у справі призначено судову почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено.

17.07.2017р. до суду від експертної установи надійшов лист № 4151/4152/17-21/1712 від 13.07.2017р. завідувача Вінницького відділення КНДІСЕ Криловського В.С., де останній просить протягом 45-ти календарних днів забезпечити виконання попередньої оплати експертизи згідно виставленого рахунку на суму 2476,00 грн. До вищевказаного листа завідувача Вінницького відділення КНДІСЕ Криловського В.С. додано рахунок №5541 від 13.07.2017 р. на суму 2476,00 грн, а також клопотання судового експерта Сімчук Л.Ю. про надання в розпорядження експерта вільних зразків підпису ОСОБА_2 по змозі не менше ніж на 15 документах, (вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами.

Ухвалою суду від 31.07.2017р. провадження у справі поновлено, задоволено клопотання експерта, витребувано від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вільні зразки його підпису, для відбору вільних зразків підпису фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, призначено судове засідання на 15.08.2017р. та знову зупинено провадження у справі.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання 15.08.2017р. та неподання останнім витребуваних документів, ухвалою суду від 15.08.2017р. судове засідання призначено на 25.09.2017р. та зупинено провадження у справі №902/411/17 на період проведення судової експертизи.

Ухвалою суду від 25.09.2017р. провадження у справі №902/411/17 було зупинено до отримання висновку судової почеркознавчої експертизи документів, матеріали справи №902/411/17 направлено до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 27.06.2017р.

17.10.2017р. до суду надійшов висновок експерта №4151/4152/17-21 від 13.10.2017 року, складений за результатами проведеної судово-технічної та почеркознавчої експертиз по справі №902/411/17.

Враховуючи, що підстави, які зумовили зупинення провадження у справі №902/411/17 відпали, суд ухвалою від 19.10.2017р. поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 07.11.2017р.

В судове засідання 07.11.2017р. з'явились представники обох сторін.

Представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що договір оренди без номера від 01.10.2016р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 не підписувався; по попереднім договорам оренди заборгованості немає, відповідач приміщення звільнив і не використовує. Тому відповідач вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані у справу докази, суд встановив, що 30.06.2014р. між позивачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як орендодавцем, та відповідачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, як орендарем, було укладено договір № ТЕР-030/04/14 про оренду частини нежитлового приміщення. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Згідно акту приймання-передачі орендованого майна до договору оренди №030/04/14 від 30.06.2014р., позивач передав відповідачу в строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 89,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Право власності позивача на передане в оренду приміщення підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю від 15.11.2005р. Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. договору №030/04/14 від 30.06.2014р., за користування приміщенням відповідач повинен сплачувати щомісяця орендну плату, яка становила 2685,00 доларів США з розрахунку 30 доларів США за 1 кв.м. орендованого приміщення. Згідно п. 10.1. договору №030/04/14 від 30.06.2014р., строк оренди становив 12 місяців з моменту його підписання.

Як стверджує позивач, 01.07.2015р. між позивачем та відповідачем укладено новий договір № ТЕР-030/04/15 оренди того самого приміщення.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. договору №030/04/15 від 01.07.2015р., за користування приміщенням відповідач повинен сплачувати щомісяця орендну плату в розмірі 45000,00 грн з розрахунку 503,00 грн за 1 кв.м. Орендна плата перераховується відповідачем на особовий рахунок позивача або шляхом внесення готівки за кожен наступний місяць оренди, не пізніше як до 15 числа місяця, за який проводиться орендна плата, по курсу долара США.

Згідно п. 10.1. договору №030/04/15 від 01.07.2015р., строк оренди становив 5 місяців з моменту його підписання та правом пролонгації договору.

В подальшому, як стверджує позивач, 01.12.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено новий договір без номера про оренду частини нежитлового приміщення площею 89,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. договору без номера від 01.12.2015р., за користування приміщенням орендар вносить орендну плату, яка становить 50000,00 грн з розрахунку 558,00 грн за 1 кв.м. орендованого приміщення. Орендар сплачує орендну плату орендодавцю наперед, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця або внесенням готівки, за кожен наступний місяць оренди, не пізніше як до 5 числа місяця, за який проводиться оренда плата, по курсу долара США, встановленого на момент оплати.

Згідно п. 10.1. договору без номера від 01.12.2015р., строк оренди становить 5 місяців з моменту його підписання до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В свою чергу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач заявив про те, що 01.10.2016р. між ним - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як орендодавцем, та відповідачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 як орендарем, було укладено договір без номера про оренду частини нежитлового приміщення площею 89,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. договору без номера від 01.10.2016р., за користування об'єктом оренди, орендар вносить орендну плату, яка становить 50000,00 грн з розрахунку 559,00 грн за 1 кв.м. орендованого приміщення. Орендар сплачує орендну плату орендодавцю наперед, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця або внесенням готівки, за кожен наступний місяць оренди, не пізніше як до 5 числа місяця, за який проводиться оренда плата, по курсу долара США, встановленого на момент оплати.

Пунктом 3.4. договору без номера від 01.10.2016р. передбачено, що за несвоєчасну сплату або сплату не в повному розмірі орендної плати, орендар сплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, самостійно, шляхом додавання даної пені до суми орендної плати.

Орендар сплачує комунальні послуги (вода, електроенергія, вивіз сміття і т.д.) самостійно на підставі укладених договорів з відповідними службами (п. 3.5 договору без номера від 01.10.2016р.).

За умовами п. 4.5. договору без номера від 01.10.2016р., орендар зобов'язується звільнити орендоване приміщення протягом п'яти днів після припинення строку дії даного договору чи його розірвання та підписати акт приймання-передачі.

Пунктом 7.4. договору без номера від 01.10.2016р., передбачено право орендодавця розірвати договір в разі несвоєчасного внесення орендної плати за два місяці підряд.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання, укладений строком на 12 місяців з правом пролонгації і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1 договору без номера від 01.10.2016р.).

Як стверджує позивач, відповідач починаючи з листопада 2016 року несвоєчасно вносив орендну плату.

20.01.2017р. позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням претензію з вимогою сплатити орендні платежі в сумі 114790,00 грн та заявою про розірвання договору. Даний лист відповідач отримав 23.01.2017р., згідно поштового повідомлення про вручення відправлення. Проте відповідач відповіді на претензію не надав.

31.01.2017р. за твердженнями позивача відповідач одноосібно звільнив орендоване приміщення, про що не повідомив позивача, акту прийому-передачі не склав та не підписав, передачі приміщення орендодавцю не здійснив.

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 3.5. та 4.3. договору оренди без номера від 01.10.2016р., відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату та комунальні послуги (вода, електроенергія, вивіз сміття і т.д.) самостійно на підставі укладених договорів з відповідними службами. Проте, відповідач не сплатив борг перед Тернопільськими районними електричними мережами на суму 13672,62 грн, що стало підставою до відключення орендованого приміщення від електроенергії.

Посилаючись на несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань по сплаті орендних платежів відповідно до договору оренди без номера від 01.10.2016р., позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 304000,00 грн. та суму пені в розмірі 324772,00 грн за період з листопада 2016 року по травень 2017 року. Всього позивачем заявлено до стягнення 628772,00 грн.

При цьому позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували виконання відповідачем п.п. 3.5. та 4.3. договору оренди без номера від 01.10.2016 р., а саме проведення розрахунків - платіжних доручень (у випадку безгототівкового перерахування коштів) та касових ордерів (у випадку внесення коштів готівкою до каси).

Разом з тим, відповідач в наданому до суду 26.05.2017р. відзиві на позов та в судовому засіданні заявив про те, що договір без номера від 01.10.2016р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 не укладався і не підписувався, правовідносин між сторонами по цьому договору не було. Зазначене в позові приміщення орендувалось відповідачем на підставі договору від 09.04.2014р. Приміщення звільнено від обладнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, розрахунки проведено в повному обсязі.

На момент звільнення приміщення претензій від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, як стверджує відповідач, не надходило.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 304000,00 грн. та суми пені в сумі 324772,00 грн позивачем заявлені за період з листопада 2016 року по травень 2017 року, а підставою є саме договір оренди без номера від 01.10.2016р., для встановлення дійсних правовідносин сторін, суду необхідно було перевірити твердження відповідача про те, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 не підписувався оренди договір без номера від 01.10.2016р.

Проведеними з метою встановлення факту належності підпису на договорі оренди без номера від 01.10.2016р. фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 судово-технічною та почеркознавчими експертизами встановлено, що підпис на договорі оренди без номера від 01.10.2016р. в розділі "Платіжні та поштові реквізити" в графі "Орендар" виконаний не самим ОСОБА_2, а іншою особою.

Це підтверджується висновком експертів Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз за № 4151/4252/17-21, складеним 13.10.2017р.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами положень ч. 1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 р. № 18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Вимоги до письмової форми будь-якого правочину (угоди) містяться у ст. 207 ЦК України: 1) правочин вважаться таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; 2) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) та скріплений печатками.

Згідно статті 180 ГК України та статті 638 ЦК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачений законом порядку та формі досягнуто згоди що до усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Істотні умови договору оренди викладені в статті 284 ГК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 284 ГК України, істотними умовами договорами оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк , на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим, відсутність підпису орендаря на договорі оренди без номера від 01.10.2016р., свідчить про недотримання письмової форми договору.

Приписами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного Кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Судом встановлено, що в договорі оренди без номера від 01.10.2016р., підписантом зазначений особисто фізична особа-підприємець ОСОБА_2.

Натомість, як зазначено вище, з висновку експертів Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз за № 4151/4252/17-21 вбачається, що зі сторони орендаря договір без номера від 01.10.2016р.підписано невстановленою особою.

З врахуванням висновку судово-технічної та почеркознавчої експертизи, суд вважає, що договір оренди без номера від 01.10.2016р. сторонами не укладався, а відтак є неукладений.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналогічна правова норма закріплена ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, згідно якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. При цьому договір - це основний акт регулювання правовідносин між його учасниками. Позивач, заявивши про стягнення сум заборгованості та пені, як на підставу виникнення у відповідача обов'язку сплатити ці суми, зазначив договір без номера від 01.10.2016 року.

Договір являється юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків, договір є дією осіб. Доведення настання даного юридичного факту, тобто вчинення сторонами дій щодо досягнення згоди, повинно здійснюватись при вирішенні спору щодо стану виконання сторонами своїх обов'язків з метою встановлення підстав їх виникнення. Відсутність підпису на договорі засвідчує відсутність згоди, а відсутність згоди в свою чергу свідчить про відсутність такого юридичного факту як договір.

При цьому позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій з схвалення договору оренди без номера від 01.10.2016р., зокрема проведення розрахунків на підставі цього договору.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки судом встановлено, що договір без номера від 01.10.2016р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не підписував, доказів його виконання, в т.р. проведення оплати суду не надано, то між сторонами в період з жовтня 2016 року по травень 2017 року не існувало договірних правовідносини з оренди приміщення на підставі договору оренди без номера від 01.10.2016р.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позивач не довів суду наявності свого порушеного права, на захист якого подано позов.

За таких обставин, позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог з віднесенням на нього судових витрат згідно ст.49 ГПК України.

Разом з тим, якщо позивач вважає, що відповідач користувався орендованим приміщенням, то позивач не позбавлений права, відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, звернутися з позовом про сплату неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

В судовому засіданні 07.11.2017р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 13 листопада 2017 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 1 прим.:

1 - до справи