ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" листопада 2017 р. Справа № 911/2674/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Компанії «ХIAOMI H. K. Limited»
про забезпечення позову у справі господарського суду Київської області № 911/2674/17
за позовом Компанії «ХIAOMI H. K. Limited»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруКиївська митниця Державної фіскальної служби України
про припинення порушення прав інтелектуальної власності власника знаків для товарів та послуг
за участю представників:
позивачаОСОБА_1 дов. від 25.05.2017
відповідачаОСОБА_2 дов. від 19.05.2017
третьої особиОСОБА_3 дов. від 22.12.2016
встановив:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» (далі відповідач) про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» здійснювати імпорт в Україну товарів: смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb 100 шт. поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, які знаходяться на оформленні у Київській митниці ДФС України та вилучити з цивільного обороту та знищити контрафактний товар: смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb 100 шт. поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017.

До початку розгляду господарським судом справи по суті представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України подав до суду заяву про зміну предмета позову, згідно з якою просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» здійснювати розповсюдження товарів: смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb 100 шт. поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017 на території України та вилучити з цивільного обороту та знищити контрафактний товар: смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb 100 шт. поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017.

За вказаних обставин, в даному провадженні суд розглядає вимоги позивача в редакції вищезазначеної заяви.

Від позивача до суду також надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи до забезпечення позову, а саме - заборонити (на час судового розгляду цієї справи до набрання рішення суду законної сили) Товариству з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» здійснювати продаж смартфонів «Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» 100 шт. поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, оскільки, на думку позивача, невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення господарського суду.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову представник заявника вказує на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» належних йому прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (свідоцтво № 1177611), «Mi» (свідоцтво № 1173649), «RedMi» (свідоцтво № 1213534), яке полягає в імпорті без дозволу заявника ТОВ «Ен-Ай-Ес» товарів - смартфонів «Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» в кількості 100 шт, на яких містяться позначення зазначених торгівельних марок, в звязку з чим на думку заявника вказаний товар має ознаки контрафактного.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану заяву про забезпечення позову та просить суд її задовольнити з мотивів викладених в ній.

Присутній в судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» просив суд відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, з огляду на її безпідставність, позаяк, позивач не довів належними доказами наявність у нього прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (свідоцтво № 1177611), «Mi» (свідоцтво № 1173649), «RedMi» (свідоцтво № 1213534), що позбавляє його права на звернення з заявою про забезпечення позову, а також не подав доказів контрафактності товару - смартфони «Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» 100 шт., поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017.

Присутній в судовому засіданні представник Третьої особи надав усні пояснення щодо сумнівності факту наявності у позивача права інтелектуальної власності на перелічені торгівельні марки, оскільки, на його думку, це не підтверджено відповідними доказами, у звязку з чим також вважає подану заяву про забезпечення позову безпідставною.

Розглянувши подану заяву, додані до неї матеріали та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частиною 10 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК Украаїни, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. (абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Абзацом 4 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (абз. 3 п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Встановлення факту наявності чи відсутності порушення відповідачем належних позивачу прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (свідоцтво № 1177611), «Mi» (свідоцтво № 1173649), «RedMi» (свідоцтво № 1213534), за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом входить до предмета доказування у даній справі та підлягає доведенню під час вирішення спору по суті.

Застосування наведених заходів забезпечення позову, які зводяться до заборони здійснення продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» смартфонів «Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» 100 шт., поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, на даній стадії судового провадження є тотожним вирішенню спору по суті в частині вимог про заборону розповсюдження Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» товарів: смартфони «Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» 100 шт., поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017 на території України.

Отже, заявлені до вжиття заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними заявленим позовним вимогам, та їх вжиття на даній стадії розгляду справи суперечить приписам п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», відповідно до яких господарський суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відтак, застосування господарським судом відповідних заходів забезпечення позову на даній стадії розгляду справи буде необґрунтованим, позаяк, призведе до прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог за відсутності повного та всебічного розгляду всіх обставин справи.

З огляду на зазначене та враховуючи тотожність заходів забезпечення позову позовним вимогам, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав її необґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Ю.В. Подоляк