ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" листопада 2017 р. Справа № 9/025-11

За скаргою Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк на дії Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області щодо примусового виконання наказу від 15.04.2011 р.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 49900,00 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача (скаржника): ОСОБА_2 (довіреність № 56 від 15.09.2017 р.);

від відповідача: не зявився;

від відділу ДВС: не зявився.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 17.03.2011 р. у справі № 9/025-11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено повністю, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ Укргазпромбанк 10020 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 38210 грн. 00 коп. дострокового повернення кредиту та судові витрати: 482 грн. 30 коп. державного мита та 228 грн. 10 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

15.04.2011 р. на виконання рішення від 17.03.2011 р. господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

24.10.2017 р. до господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк надійшла скарга № 1455/17-л від 18.10.2017 р. (вх. № 228/17 від 24.10.2017 р.) на дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу від 15.04.2011 р. у даній справі, у вигляді винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2017 р. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не вказано число, місяць та рік народження боржника.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, скаржник просить суд визнати протиправними дії посадових осіб Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, які полягають у винесені повідомлення від 03.02.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а також визнати недійсним повідомлення від 03.02.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання наказу № 9/025-11 від 15.04.2011 р.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2017 р. скаргу було призначено до розгляду на 13.11.2017 р.

У судовому засіданні 13.11.2017 р. представник скаржника підтримував подану скаргу; представники боржника та відділу ДВС не зявились.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк № 1455/17-л від 18.10.2017 р. (вх. № 228/17 від 24.10.2017 р.) на дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо повернення без прийняття до виконання стягувачеві наказу господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11, суд зазначає наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Слід зазначити, що 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Згідно з приписами пунктів 6, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р., рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вбачається з матеріалів скарги, 12.01.2017 р. до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Публічним акціонерним товариством Укргазпромбанк було подано наказ господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11 для подальшого його виконання.

Проте, головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено повідомлення від 03.02.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не вказано число, місяць та рік народження боржника.

Наказ господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11 органом ДВС був відправлений на адресу стягувача 13.10.2017 р., що підтверджується відтиском штемпеля відділу поштового звязку на поштовому конверті, і був отриманий стягувачем лише 17.10.2017 р., про що свідчить відтиск штемпеля з датою отримання та інформація з сайту «Укрпошти».

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Як встановлено статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Як слідує з викладеного, такої вимоги до виконавчого документу, як число, місяць та рік народження боржника фізичної особи-підприємця наведені вище приписи Закону не містять.

Окрім того, слід зазначити, що наказ господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у даній справі містить всі необхідні реквізити для ідентифікації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, зокрема, адресу та ідентифікаційний номер.

Відтак, дії державного виконавця щодо повернення стягувачу у даній справі наказу від 15.04.2011 р. без прийняття до виконання є незаконними, оскільки правові підстави для повернення наказу у даній справі згідно повідомлення від 03.02.2017 р. з посиланням на п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження відсутні.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог скаржника щодо визнання протиправними дій державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області щодо винесення повідомлення від 03.02.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а також про визнання недійсним вказаного повідомлення від 03.02.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк (02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13, код 24262992) № 1455/17-л від 18.10.2017 р. (вх. № 228/17 від 24.10.2017 р.) на дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо повернення наказу господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11 стягувачеві на підставі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2017 р.

3. Визнати недійсним повідомлення Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03.02.2017 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 15.04.2011 р. у справі № 9/025-11 стягувачеві без прийняття до виконання.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (08400, Київська область, м. Бровари, б-р Незалежності, 39, 4 поверх).

Суддя В.М. Бабкіна