КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р. Справа№ 910/8835/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Антонов Є.Г. - представник, дов. б/н від 15.06.2017;

від відповідача: Кузьмін Д.Л. - представник, дов. № 10 від 27.09.2017;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017

у справі № 910/8835/17 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_5

про стягнення 193 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АЄТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про стягнення 193 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ" шкоду в розмірі 192 200, 16 грн. судовий збір в розмірі 2 883, 13 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 та прийняти нове, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АЄТ» у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.11.2017.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/8835/17 відкладено на 14.11.2017.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. на лікарняному, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.11.2017 було визначено склад суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 прийнято матеріали справи № 910/8835/17 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 до свого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2017 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.11.2017 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 та прийняти нове, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АЄТ» у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання 14.11.2017 не з'явились, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. Після обговорення, враховуючи, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в засідання судової колегії, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 прийнятий на посаду водія позивача з 01.09.2016, згідно із наказом № 19/К від 31.08.2016.

Також факт перебування гр. ОСОБА_7 у трудових відносинах з позивачем відповідачем не заперечувався.

Відповідно до довіреності б/н від 01.09.2016 позивача, видана на ім'я ОСОБА_7, довіреному надано право представляти інтереси позивача, а саме передавати та підписувати всі належні документи для вирішення питань з послуг передачі, перевезення та відправлення вантажу. Доручення дійсне за пред'явленням паспорту чи водійських права до 30.12.2016.

В подальшому, працівником позивача ОСОБА_7 отримано товар: акумулятори Viking Gold 6CT-105(0) в кількості 50 штук, Viking Gold 6CT-62 (0) в кількості 50 штук та акумуляторів Grom Рremium 6CT-60Ah R +620 A (EN) в кількості 20 штук на загальну суму 192 200,16 грн., підтверджується накладною на переміщення № 127 від 27.09.2016 та видатковою накладною № 373 від 27.09.2017.

28.09.2016 товар переданий Логістичній компанії «Делівері» для доставки адресату - ФОП ОСОБА_8, що підтверджується квитанцією про прийом вантажу № .

28.09.2016 між ОСОБА_7, який діяв в інтересах позивача та відповідачем через фізичну особу-підприємця укладено поліс добровільного страхування вантажу та багажу (вантажобагажу) № .

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частина 1 ст.202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до полісу: вигодонабувачем є особа, яка має право власності, володіння, користування, розпорядження, інше речове право на застрахований вантаж; маршрут перевезення: Київ-Одеса; найменування вантажу та характеристика вантажу: акумулятори автомобільні; сплата страхового платежу: фізична особа-підприємець ОСОБА_5; страхова сума: 193 000,00 грн.; страховий тариф: 0,40%;страховий платіж: 772,00 грн.; франшиза: 0,00% від страхової суми.

Постановою Деснянського управління ГУ Національної поліції місті Києві про визнання юридичної особи потерпілим та визнання особи представником потерпілого від 13.10.2016 встановлено, що 30.09.2016 близько 12 год. 20 хв. невстановлена особа, шахрайським шляхом через Логістичну компанію «Делівері» заволоділа чужім майном, яке належить позивачу на суму 192 200,16 грн. та визнано юридичну особу позивача в особі представника потерпілого ОСОБА_9, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00011736 від 01.11.2016.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Умовами полісу, а саме п.п. 1, 2 (приміток) полісу, сторони погодили умову про те, що загибель, втрата чи пошкодження застрахованого вантажу внаслідок настання страхових ризиків може бути визнано страховим випадком, якщо є прямий безпосередній зв'язок між настанням цих подій (страхових ризиків) і загибелі, втратою чи пошкодженням застрахованого майна. Страховому відшкодуванню в межах страхової суми підлягають прямі збитки від втрати, загибелі чи пошкодження вантажу.

Згідно із п. 9.4 ч. 2 полісу у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний повідомити (надати) страховику (або його представнику) всю інформацію, яка має відношення до цього страхового випадку, вжити заходів до збору і передачі страховику всіх необхідних документів для прийняття рішення про розмір заподіяного збитку, про виплату страхового відшкодування та для забезпечення права вимоги до винної особи.

У зв'язку із викладеним вище, 04.10.2016 ОСОБА_7 звернувся до відповідача з письмовою заявою про настання події, що має ознаки страхової.

Однак, відповідач листом за № 62 від 26.10.2016 повідомив страхувальника, що відстрочує прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до закінчення провадження у кримінальній справі № 0011736.

В подальшому, страхувальник 25.10.2016 подав скаргу страховику, що зареєстрована за № 20, про що свідчить відмітка начальника юридичного відділу.

Відповіді на вказану вище скаргу відповідачем не надано.

Пунктами 11.2, 11.6 полісу, зокрема, передбачено, що страховик протягом 15 робочих днів з дня отримання заяви та всіх необхідних документів про настання страхового події, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або відмовити, склавши відповідний страховий акт. Страховик має право відстрочити виплату страхового відшкодування у випадку, якщо щодо страхувальника або працівника страхувальника за цим страховим випадком порушена кримінальна справа - до закінчення провадження у справі.

Відповідно до п.п. 8.4.3. п. 8.4. полісу, страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим полісом строк

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Однак, відповідачем не надано доказів щодо порушення кримінальної справи стосовно страхувальника або працівника страхувальника.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, що кореспондується із ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України та ч.7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує на те, що оскільки відповідно до письмового повідомлення ФОП ОСОБА_5 від 10.10.2016 за № 22-340/1 від 30.09.2016 на склад Одеса-1 звернувся громадянин, який надав паспорт на ім'я ОСОБА_7 та після проведення процедури ідентифікації отримав товар без претензій до цілісності, кількості та товарного виду; довіреністю від 01.09.2017, позивач не надавав працівнику ОСОБА_7 повноважень страхувати вантаж та підписувати поліс добровільного страхування вантажу та багажу; позивачем не надано доказів стосовно сплати страхового платежу, позивачем не надано документів згідно із п. 10.1.2, 10.1.3. полісу та в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться справа № 761/4106/17 за позовом ОСОБА_7 до відповідача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 193 000,00 грн.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується із доводами відповідача, а також із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Як вже зазначалось, постановою Деснянського управління ГУ Національної поліції місті Києві про визнання юридичної особи потерпілим та визнання особи представником потерпілого від 13.10.2016 визнано юридичну особу ТОВ «АЄТ» в особі представника потерпілого ОСОБА_9, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00011736 від 01.11.2016.

В матеріалах справи наявна копія довіреності без номеру від 01.09.2016 видана позивачем на ім'я ОСОБА_7, відповідно до якої повіреному надано право представляти інтереси позивача, а саме передавати та підписувати всі належні документи для вирішення витань з послуг передачі, перевезення та відправлення вантажу.

01.09.2016 між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено договір доручення № 24-010916 на представництво страховика щодо укладання договорів (полісів) страхування, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, повірений зобов'язується за винагороду від імені та за рахунок довірителя виконати дії, визначені п. 1.2. цього договору, а довіритель зобов'язується забезпечити повіреного типовими формами договорів (полісів) страхування з обов'язковим зазначенням страхових тарифів, умовами страхування та іншими документами, необхідними для виконання повіреним своїх обов'язків за даним договором.

Згідно із п. 1.2. договору доручення, дії, які виконуються повіреним за цим договором, зокрема: укладання договорів (полісів) страхування відповідно до умов цього договору; за взаємною домовленістю сторін та на підставі ст. 207 Цивільного кодексу України обов'язковість скріплення договорів (полісів) страхування печаткою повіреного не передбачається; одержання страхових платежів.

Відповідно до п. 3.2 договору повірений, зокрема, зобов'язується отримувати страхові платежі від страхувальників та своєчасно перераховувати їх на рахунок довірителя відповідно до умов п. 4.1. цього договору; належним чином заповнювати всі реквізити бланків договорів страхування (полісів. Заяв, списків, квитанцій тощо) та дотримуватись встановлених тарифів, чітко виконувати інструкції довірителя по заповненню договорів страхування і пропонування умов страхування, ведення страхової та звітної документації. У разі неможливості внесення вище зазначених даних друкованим шляхом (за допомогою комп'ютерної техніки, тощо) дозволяється вносити ці дані прописом, від руки.

Отримані страхові платежі повірений перераховує довірителю в повному обсязі протягом 2 робочих днів після отримання відповідних страхових платежів. У разі, якщо цей день є вихідним, то страхові платежі перераховуються не пізніше наступного першого робочого дня (п. 4.1.).

З квитанції про прийом вантажу № від 28.09.2016 р. вбачається, що вантаж у кількості двох місць, вагою 2424 кг застрахований, страховий збір становить 772,00 грн.

У розділі інформація про оплату зазначено, що платником є ОСОБА_7, всього до оплати підлягає 2 663,00 грн, з яких 772,00 грн. є страховий платіж.

Крім того, з витягу Інтернет сайту відповідача вбачається, що послуги страхування вантажу в розмірі 772,00 грн. оплачені.

На сайті Логістичної компанії «ДЕЛІВЕРІ» зазначено, що послуги з перевезення у розмірі 1 891,00 грн., страхування у розмірі 772,00 грн, оформлення багажу в розмірі 6,00 грн. оплачені.

Із ухвали Шевченківського районного суду міста Києва № 761/4106/17 від 13.07.2017 вбачається, що позовну заяву ОСОБА_7 до відповідача про стягнення страхового відшкодування залишено без розгляду.

Як вже зазначалось, відповідно до видаткової накладної № 373 від 27.09.2017 вартість акумуляторів Viking Gold 6CT-105(0) в кількості 50 штук, Viking Gold 6CT-62 (0) в кількості 50 штук та акумуляторів Grom Рremium 6CT-60Ah R +620 A (EN) в кількості 20 штук становить 192 200,16 грн.

Згідно із ч. 2, 17 ст. 9 ЗУ «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Отже, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 192 200,16 грн., тобто вартість втраченого майна за видатковою накладною № 373 від 27.09.2017.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування саме в розмірі 193 900,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,30.09.2016, під час дії полісу страхування, настав страховий випадок у вигляді втрати вантажу (акумулятори автомобільні) внаслідок злочинних дій невстановленої особи, яка без відповідних правових підстав заволоділа майном позивача, що перевозилось ТОВ "Делівері" за квитанцією про прийом вантажу № .

Слід зазначити, що вигодонабувачем за полісом страхування є особа, яка має право власності, володіння, користування, розпорядження, інше речове право на застрахований вантаж.

Доказом того, що позивач є особою, яка має право власності, володіння, користування, розпорядження на вантаж, який був застрахованих на підставі полісу добровільного страхування вантажу та багажу № від 28.09.2016 є накладна на переміщення № 127 від 27.09.2016 та видаткова накладна № 373 від 27.09.2016, належним чином засвідчені копії яких наявні у матеріалах справи.

Зазначені накладні в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є документами, що використовуються при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи до іншої. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продаж між продавцем і покупцем.

Як вже зазначалось, ОСОБА_7 прийнятий на посаду водія позивача з 01.09.2016, що підтверджується наказом № 19/К від 31.08.2016, а також на ім'я ОСОБА_7 позивачем довіреність, факт перебування ОСОБА_7 у трудових відносинах з позивачем не заперечується відповідачем.

Отже, твердження скаржника про те, що позивач не має відношення до вантажу, який був застрахований за полісом № від 28.09.2016, а також те, що лише ОСОБА_7 є єдиним вигодонабувачем за вказаним полісом є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання скаржника на те, що страховий платіж за полісом № сплачений ОСОБА_7 в день відправлення вантажу, не підтверджується доказами, крім того, страховий платіж у розмірі 772,00, а також витрати по доставці вантажу були сплачені під час його отримання.

Також слід вказати, що при поданні заяви про настання події, що має ознаки страхової, страхувальник не повідомляв жодної недостовірної інформації про предмет страхування або про факт настання страхового випадку, не було такої інформації і у скарзі на адресу відповідача.

До того ж, у заяві про настання події, що має ознаки страхової від 04.10.2016, ОСОБА_7 не було вказано отримувача страхового відшкодування, тому твердження скаржника про те, що ОСОБА_7 просив виплатити страхове відшкодування на свою користь, є безпідставним та не відповідає матеріалам справи.

Посилання скаржника на те, що згідно із п. 11.6 полісу страховик має право відстрочити виплату страхового відшкодування у випадку, якщо страхувальника, або працівника страхувальника за цим страховим випадком порушена кримінальна справа - до закінчення провадження у справі, є необґрунтованим, оскільки скаржником, в розумінні ст. 33 ГПК України не надано доказів щодо порушення кримінальної справи стосовно страхувальника або працівника позивача.

Обставини, на які скаржник посилається як на підставу для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17, визнаються колегією суддів безпідставними.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум", відсутні.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених рішенні Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/8835/17 залишити без змін.

3. Справу № 910/8835/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім