ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2017 р. Справа № 911/2227/17
Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи
за позовом військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі:
1. Кабінету Міністрів України;
2. Головного управління Національної гвардії України;
3. Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 );
до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1»;
2. публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»;
3. товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції»;
4. приватного підприємства «Компанія «Нові інвестиційні технології»;
5.товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика»;
про визнання недійсними акта та договорів, витребування земельної ділянки
за участю представників учасників процесу:
прокуратура Завгородній А.В., службове посвідчення № 047383 видане 10.07.2017;
позивач 1 Сінько А.А., предст. за дов. від 16.02.2017 № 7-5/452;
позивач 2 Жирін С.О., предст. за дов. від 11.07.2017 № 27/34-624;
позивач 3 не з`явився;
відповідач 1 не з`явився;
відповідач 2 Пистогова С.В., предст. за дов. від 20.02.2017 № 010-00/686;
відповідач 3 не з`явився;
відповідач 4 не з`явився;
відповідач 5 не з`явився.
СУТЬ СПОРУ:
До господарського суду Київської області надійшла позовна заява військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Національної гвардії України та північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Промоушен 1, публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України і товариства з обмеженою відповідальністю Алта Проперті про визнання недійсними акта та договору, а також про витребування земельної ділянки.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, прокурор зазначає, що на підставі спірного Державного акту № Серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009 оформлено приватну власність на земельну ділянку площею 55,6687 га, без попереднього вилучення з постійного користування Національної гвардії України, які використовувались для потреб оборони.
З урахуванням викладеного, зазначений Державний акт та договір іпотеки із внесенням до нього змін, в частині включення до предмету іпотеки спірної земельної ділянки підлягають визнанню недійсними, а земельні ділянки поверненню на користь держави.
Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі № 911/2227/17 та призначено до розгляду на 28.08.2017.
Ухвалою суду від 28.08.2017 розгляд справи відкладено на 18.09.2017.
05.09.2017 через канцелярію суду відповідачем 3 подано пояснення по справі, які суд залучив до матеріалів справи.
18.09.2017 через канцелярію суду від прокуратури надійшла заява про залучення до участі у справі інших відповідачів та про зміну предмета позову від 14.09.2017 № 7/3897вих.-17, відповідно до якої прокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, від 30.04.2009 за № 1669, укладений між ТОВ Украгроінвестиції та ПП Компанія Нові інвестиційні технології; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 6365 від 01.12.2009, укладений між ПП Компанія Нові інвестиційні технології та ТОВ Компанія з управління активами Практика; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 7151 від 09.12.2009, укладений між ТОВ Компанія з управління активами Практика та ТОВ Агро-Промоушен 1; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку: серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, до ТОВ Агро-Промоушен 1; - визнати недійсними договір іпотеки № 7497 від 18.12.2009 та договір про внесення змін № 151409Z69-2 від 03.02.2010, укладені між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та ТОВ Алта Проперті, у частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114, площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчені приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Комарницькою О.В; - витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та в користування Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина 3001) Національної гвардії України з незаконного володіння ТОВ Агро-Промоушен 1 земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вартістю 1 822 600,00 грн.
На підставі ухвали суду від 18.09.2017, згідно заявленого клопотання прокурора, було залучено до участі у справі інших відповідачів товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції»; приватне підприємство Компанія Нові інвестиційні технології; товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Практика, розгляд справи відкладено на 20.10.2017.
20.10.2017 від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав клопотання про залишення без розгляду позову, яке залишено судом без задоволення з підстав, викладених в ухвалі від 20.10.2017.
Через канцелярію суду прокурором було подано заяву про уточнення п. 6 прохальної частини позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), відповідно до якої зазначений пункт просив вважати викладеним у наступній редакції: визнати недійсним договір іпотеки № 151409Z69 від 18.12.2009 та договір про внесення змін № 151409Z69-2 від 03.02.2010, укладені між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та ТОВ Агро-Промоушен 1 в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 55,6687 з кадастровим номером :03:002:0114, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.
На підставі ухвали суду від 20.10.2017 було замінено неналежного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Алта Проперті на належного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Промоушен 1, розгляд справи відкладено на 13.11.2017.
13.11.2017 ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав відзив на позов, в якому проти заявлених прокурором вимог заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Підставою поданих заперечень є посилання відповідача-2 на ті обставини, що Договір іпотеки № 151409Z69 від 18.12.2009 було укладено в якості забезпечення зобов`язань позичальника ТОВ «Алта Проперті», при цьому оскільки заборгованість позичальника залишається непогашеною та продовжує збільшуватись, на думку банку, відсутні підстави визнання недійсним Іпотечного договору недійсним. До того ж, на момент укладення Іпотечного договору та передачі їх іпотекодержателю - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від іпотекодавця ТОВ «Агро-Промоушен 1», нерухоме майно належало останньому на праві власності, а відтак Договір укладений у відповідності до норм чинного законодавства та підстав для визнання його недійсним немає.
Відповідачі-1,3,4,5 в судове засідання не з`явились, відзивів на позов з обґрунтуванням викладених в ньому заперечень, на вимогу суду, не надали.
Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлялись про час та місце судових засідань, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів 1,3,4,5 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору.
Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.
13.11.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:
Згідно Державного акту на право користування землею 1976 року серії Б№025629 за Київською квартирно-експлуатаційною частиною району в безстрокове та безоплатне користування для державних потреб закріплено земельну ділянку площею 16 132, 7 га в межах згідно плану землекористування, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 35.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 № 490 «Про реформу системи військової освіти» та Директиви Генерального штабу Міністерства оборони України від 19.06.1992 Національній гвардії України передано Навчальний центр Київського вищого загальновійськового командного двічі червонопрапорного училища ім. Фрунзе М.В. (с. Старе Бориспільського району Київської області), який розташований на земельній ділянці площею 16 500 га, до складу якої входить вказана вище земельна ділянка площею 16 132,7 га.
Згідно акту прийому-передачі від 29.09.1995 Київською квартирно-експлуатаційною частиною передано вказану вище земельну ділянку у користування Національній Гвардії України, цільове використання якої не змінювалось.
В подальшому, на підставі вказаного вище Державного акту Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина НОМЕР_1 ) оформило право користування земельною ділянкою площею 7 665, 0239 га з кадастровим номером :03:002:0933 цільове призначення якої для розміщення та постійної діяльності внутрішніх військ, при цьому вказана земельна ділянка є однією із частин земельної ділянки, що входить до загальної площі 16 132,7 га. земель оборони.
Однак, як зазначив прокурор, пізніше було встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 082898 від 23.05.2007, ОСОБА_1 був власником земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0049, загальною площею 78,3366 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.03.2007 № 563.
Частина зазначеної земельної ділянки (площею 55,6687 га з цільовим призначення для ведення підсобного сільського господарства) була неодноразово відчужена на користь інших осіб (відповідачів у справі), однак, на думку прокурора, всі вищеперелічені дії з приводу передачі та відчуження земельних ділянок є незаконними, оскільки дана земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку площею 7 665,0239 га, яка входить до складу земель оборони, а відтак державний акт на право власності та договір іпотеки (із змінами) та інші договори купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки є незаконними та повинні бути визнані недійсними.
У відзиві на позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» свої заперечення ґрунтує на тому, що між АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алта-Проперті» (позичальник) було укладено Кредитний договір №15107К13 від 13.02.2007 (Кредитний договір), відповідно до якого Банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов Кредитного договору. Ліміт кредитної лінії становить 29 959 440,00 доларів США, строк погашення кредиту 13.02.2014.
Оскільки позичальником зобов`язання за Кредитним договором виконані не були, в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором між Банком та ТОВ «Агро-Промоушен 1» укладено Іпотечний договір № 151409Z69 від 18.12.2009 (Іпотечний договір, Договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно - земельні ділянки, в тому числі і земельна ділянка площею 55,6687 га, кадастровий номер :03:002:0114.
Таким чином, на думку Банку, оскільки на момент укладення Іпотечного договору, за ТОВ «Агро-Промоушен 1» було зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно, визнання його недійсним в судовому порядку з урахуванням норм ст. 203, 215 ЦК України є неправомірним та необґрунтованим.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Як зазначалось вище, у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 082898 від 23.05.2007, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0049, загальною площею 78,3366 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.03.2007 № 563.
Пізніше, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.01.2009, зареєстрованого в реєстрі № 12, укладеного між ОСОБА_1 як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції» як покупцем, товариство набуло право приватної власності земельну ділянку загальною площею 75,8375 га, відчужену від земельної ділянки загальною площею 78,3366 га із кадастровим номером :03:002:0049.
На підставі вказаного договору ТОВ «Украгроінвестиції» отримало державний акт серії ПЛ № 233285 від 16.03.2009 на право приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, загальною площею 75,8375 га.
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2009, за № 1669 ТОВ «Украгроінвестиції» відчужило приватному підприємству «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» частину земельної ділянки загальною площею 55,6687 га з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства з ділянки загальною площею 75,8375 га із кадастровим номером :03:002:0114.
ПП «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» виготовлено державний акт серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, загальною площею 55,6687 га та цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства.
В подальшому, за договором купівлі-продажу земельної ділянки № 6365 від 01.12.2009 IIIІ «Компанія «Нові Інвестиційні Технології» відчужило земельну ділянку площею 55,6687 га із кадастровим номером :03:002:0114 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», про що зроблено запис про перехід права власності на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009.
У свою чергу, ТОВ «Компанія з управління активами «Практика» за договором купівлі-продажу № 7151 від 09.12.2009 відчужило земельну ділянку 55, 6687 га із кадастровим номером :03:002:0114 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1», про що зроблено запис про перехід права власності на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009.
Згідно із частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Частиною другою вказаної норми Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.
Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, надання спірних земельних ділянок у приватну власність громадянину згідно положень ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України можливе лише після її вилучення (викупу) та в порядку, визначеному ст. ст. 149, 151 цього Кодексу.
Водночас за результатами опрацювання даних Публічної кадастрової карти України та листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.05.2017 № 01-01/293 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га частково накладається на земельну ділянку площею 7 665,0239 га з кадастровим номером :03:002:0933 та Державний акт на право користування землею 1976 року серії Б № 025629, які входять до складу земель оброни та розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до приписів Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань утворених відповідно до законів України. Вказані землі, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності; порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Постановою Верховної Ради Української PCP від 18.12.1990 № 562-XII «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» (п.5) визначено, що установи, організації, які мають у своєму користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного Кодексу Української PCP 1990 року, зберігають свої права на землекористування.
При цьому землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ, визнаються землями для потреб оборони.
Згідно підпункту «а» частини 1 статті 13 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
В даному випадку, власником земельних ділянок, закріплених за суб`єктами, що перебувають у сфері управління Національної гвардії України, є держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки статтею 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України є вищим органом в системі органів виконавчої влади, якому надано повноваження з управління об`єктами державної власності.
Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Отже, рішення про вилучення спірних земельних ділянок має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст. ст. 6, 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено у договорі купівлі-продажу від 15.01.2009 № 12 земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Украгроінвестиції», продавець - ОСОБА_1 продає земельну ділянку площею 75, 8375 га, яка відчужується від земельної ділянки площею 78,3366 га, що належить продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 082898 від 23.05.2007, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.03.2007 № 563.
Однак встановлено, що ОСОБА_1 не набував права власності на вказану земельну ділянку, не був її власником та не укладав договору щодо її відчуження (що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , про що в книзі реєстрації смертей 04.08.2008 зроблено відповідний актовий запис за № 23).
Отже, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 12 від 15.01.2009 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції», не міг бути укладений в силу вищезазначених обставин.
Крім того, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-7777.47-13575/2-16 від 03.06.2016 встановлено, що бланки державних актів серії ЧP № 082898 та ПЛ № 233285 Головне управління не отримувало, отже на території Київської області вказані державні акти не видавались та не реєструвались у встановленому законом порядку.
Також за інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 10-28-0.13-9645/2-16 від 06.06.2016 бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії 4P № 082898, на підставі якого ОСОБА_1 оформлено право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0049, загальною площею 78,3366 га Державним комітетом України по земельних ресурсах передано Черкаському обласному управлінню земельних ресурсів згідно з накладною від 16.12.2002 № 264186. Бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 233285, на підставі якого ТОВ «Украгроінвестиції» оформлено право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, загальною площею 75,8375 га Державним комітетом України по земельних ресурсах передано Полтавському обласному управлінню земельних ресурсів згідно з накладною від 12.11.2002 № 9.
Таким чином, ОСОБА_1 та ТОВ «Украгроінвестиції» не набували у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку із кадастровими номерами :03:002:0049 та :03:002:0114.
Зважаючи на викладене, державні акти на право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :03:002:0049 та :03:002:0114 у встановленому законом порядку власниками не отримувались та їх державна реєстрація не здійснювалась.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до вимог ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань утворених відповідно до законів України. Вказані землі, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності; порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Згідно із частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Частиною другою вказаної норми Земельного кодексу України визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.
Конституція України (п.5 ст.116) наділяє Кабінет Міністрів України повноваженням здійснювати управління об`єктами державної власності відповідно до закону.
За таких умов, згідно підпункту «а» частини 1 статті 13 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
У даному випадку, власником земельних ділянок, закріплених за суб`єктами, що перебувають у сфері управління Національної гвардії України, є держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки статтею 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України є вищим органом в системі органів виконавчої влади, якому надано повноваження з управління об`єктами державної власності.
Також слід зазначити, що відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Однак, згідно листів Головного управління Національної гвардії України від 06.03.2017 № 27/30/2-1589 та Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) від 16.12.2016 № 25/2944 вказані військові формування із зверненнями щодо припинення права користування землями, які входять до складу земельної ділянки площею 7 665,0239 га з кадастровим номером :03:002:0933 до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування не звертались.
В сукупності вищевикладених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку: серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, до ТОВ Агро-Промоушен 1, а також укладені Договори купівлі-продажу, зокрема, договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, від 30.04.2009 за № 1669, укладений між ТОВ Украгроінвестиції та ПП Компанія Нові інвестиційні технології; договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 6365 від 01.12.2009, укладений між ПП Компанія Нові інвестиційні технології та ТОВ Компанія з управління активами Практика; договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 7151 від 09.12.2009, укладений між ТОВ Компанія з управління активами Практика та ТОВ Агро-Промоушен 1 підлягають визнанню недійсними.
З приводу заявленої позовної вимоги про визнання недійсним Іпотечного договору №151409Z69 від 18.12.2009 та Договору про внесення змін № 151409Z69 від 03.02.2010 в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 55,6687 га з кадастровим номером :03:002:0114 суд зазначає:
Як вбачається з матеріалів справи, вказані земельні ділянки передані в іпотеку майновим поручителем - товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» для забезпечення виконання зобов`язання боржника за основним зобов`язанням товариства з обмеженою відповідальністю «Алта Проперті» перед іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України».
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Таким чином, іпотекодавцем може бути особа, якій майно належить на праві власності або на праві господарського відання, та має право розпорядження таким майном.
Відповідно до ст. 316, 317, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Таким чином, враховуючи обставини щодо незаконності набуття товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» на момент укладення Іпотечного договору № 151409Z69 від 18.12.2009, права власності на земельні ділянки, які було передано Банку в іпотеку, оскільки іпотекодавець не мав прав власника на розпорядження земельними ділянками, а відтак договір іпотеки № 151409Z69 від 18.02.2009 та Договір про внесення змін № 151409Z69 від 03.02.2010, в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 55,6687 га з кадастровим номером :03:002:0114, які розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області укладено з порушенням вимог чинного законодавства, що підпадає під дію ст. 203 ЦК України, а відтак згідно зі ст. 215 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним.
Зважаючи на те, що спірним розпорядженням було порушено інтереси держави, у зв`язку із вибуттям з державної власності земель оборони, прокурор звернувся також із вимогою про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» спірних земельних ділянок.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України.
У зв`язку із цим, необхідно розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане у зв`язку із виконанням іпотечного договору та відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15.
Зважаючи на вищевикладені обставини, вимога прокурора про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та в користування Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина НОМЕР_1 ) Національної гвардії України з незаконного володіння ТОВ Агро-Промоушен 1 земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вартістю 1 822 600,00 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як слідує з приписів статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Відповідачами обставин, зазначених у позові прокурора, належними та допустимими доказами не спростовано. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог прокурора у повному обсязі.
Судовий збір, у відповідності до ст. 49 ГПК України покладається на відповідачів.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
вирішив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку: серії ЯЗ № 348702 від 03.02.2009 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, до ТОВ Агро-Промоушен 1.
3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, від 30.04.2009 за № 1669, укладений між ТОВ Украгроінвестиції та ПП Компанія Нові інвестиційні технології.
4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 6365 від 01.12.2009, укладений між ПП Компанія Нові інвестиційні технології та ТОВ Компанія з управління активами Практика.
5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114 площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, № 7151 від 09.12.2009, укладений між ТОВ Компанія з управління активами Практика та ТОВ Агро-Промоушен 1.
6. Визнати недійсними договір іпотеки № 151409Z69 від 18.02.2009 та договір про внесення змін № 151409Z69-2 від 03.02.2010, укладені між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та ТОВ Агро-Промоушен 1, в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0114, площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчені приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Комарницькою О.В;

7. Витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та в користування Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина 3001) Національної гвардії України з незаконного володіння ТОВ Агро-Промоушен 1 земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0114, площею 55,6687 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вартістю 1 822 600,00 грн.
8. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Промоушен 1» (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, 5, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 7 067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 80 коп. судового збору.
9. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 7 067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 80 коп. судового збору.
10. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестиції» (01030, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 7, офіс 1, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 7 067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 80 коп. судового збору.
11. Стягнути з приватного підприємства Компанія Нові інвестиційні технології (12433, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Лука, вул. Шкільна, буд. 7, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 7 067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 80 коп. судового збору.
12. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 7 067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 80 коп. судового збору.
13. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Дата підписання повного тексту рішення: 17.11.2017

Суддя О.В. Щоткін