ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р.Справа № 916/2319/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №892/01-25 від 14.09.2017р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: ОСОБА_2, директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2319/17:

За позовом: Роздільнянської районної ради Одеської області;

до відповідачів: 1.Роздільнянської районної державної адміністрації;

2. Роздільнянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді

про виселення з нежитлового приміщення, -

в с т а н о в и в :

Роздільнянська районна рада Одеської області (далі Позивач) звернулась до Роздільнянській районній державній адміністрації (далі Адміністрація) із позовом про виселення Відповідача 2 - Центру соціальної служби сімї та молоді Роздільнянської районної державної адміністрації - з нежитлового приміщення літ. А-н третього поверху (позиції 1-118) площею 17,4 кв.м. будинку побуту «Перлина», розташованого за адресою: 67400, Одеська область, м. Роздільна, вул. Європейська (бувш. Леніна), буд. №27, (далі Приміщення) що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Роздільнянського району (форма власності комунальна) посилаючись на те, що позивачем виділені кошти на ремонт приміщення у якому знаходиться Роздільнянський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді з метою відкриття нового учбового центру, а останній відмовляється це приміщення звільнити.

Позов обгрунтований ст.ст. 10, 18, 19, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року N 2269-ХІІ ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України.

За клопотанням позивача ухвалою господарського суду Одеської області від 23 жовтня 2017 р. до участі у справі у якості іншого відповідача (Відповідача 2) залучено Роздільнянський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді.

Відповідачі з вимогами не згодні, про що надали відзив на позов та заперечення.

Відповідач 1 в засідання суду не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (розписка у справі ). Причини неявки суду не повідомив.

В засіданні суду 13 листопада 2017 р. за правилами ст. 85 ГПК України, в присутності представника позивача та відповідача 2, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.11.2017р. зустрічну позовну заяву (вх. ГСОО № 2906/17) Роздільнянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до Роздільнянської районної ради Одеської області про спонукання укласти договір оренди повернуто заявнику без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача 2, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право власності від 23 лютого 2012 року серія САЕ №121705 виданого виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області зазначено, що будинок побуту «Перлина», що розташований в м. Роздільна, по вул. Леніна(Європейська), №27 належить до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Роздільнянського району, на праві комунальної власності.

Власником даних нежитлових приміщень є територіальна громада Роздільнянського району в особі Роздільнянської районної ради Одеської області.

Наразі, як зазначає Позивач, третій та четвертий поверхи даної будівлі передані на баланс КУСВТГРР Роздільнянський районний центр забезпечення та обслуговування закладів і установ освіти і там розташований Центр творчості дітей та учнівської молоді та районна дитяча бібліотека.

Позивач зазначає, що на даний момент кабінет на третьому поверсі приміщення будинку побуту «Перлина» (1-118, третій поверх згідно плану будинку Літера «А-н») без будь-яких документів на оренду або інше право користування займає Центр соціальної служби сімї та молоді Роздільнянської районної державної адміністрації.

Рішенням Роздільнянської районної ради від 24 лютого 2017 року №334-VII «Про внесення змін та доповнень до рішення районної ради від 28 грудня 2016 року №295- VII Про районний бюджет Роздільнянського району на 2017 року» виділено кошти на проведення ремонтних робіт вищезазначеного приміщення з метою відкриття нового учбового центру для дітей району.

Роздільнянська районна рада листами від 02.03 2017р. №233/01-25, від 10.05.2017р. №455/01-25 та від 24.05 2017р. №527/01-25 повідомила Роздільнянську районну державну адміністрацію про необхідність звільнення даного приміщення, на що отримала відмову. Роздільнянська районна рада направила претензію щодо вивільнення приміщення від 13.07 2017р. №722/01-25, на яку й досі не отримала жодної відповіді взагалі.

Позивач зазначає, що у звязку з невивільненням Відповідачем 2 вказаного приміщення зірвані строки проведення ремонту даного приміщення та не відкритий даний учбовий центр, який чекають діти та батьки району.

Крім цього, на думку Позивача, так як відповідач 2 всупереч норм чинного законодавства його вимоги про виселення не виконав, приміщення не звільнив, то на підставі вищевикладеного він підлягає виселенню в примусовому порядку зі вказаного нежитлового приміщення.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників позивача та відповідача 2, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, у справі йдеться про виселення відповідача 2 з вказаного Приміщення з тих підстав, що позивачем виділені кошти на ремонт приміщення у якому знаходиться Відповідач 2 з метою відкриття нового учбового центру, а останній відмовляється це приміщення звільнити.

Згідно з ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 321 та ст. 391 Цивільного кодексу України на які позивач посилається в обгрунтування своїх вимог :

- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

- право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказані позивачем дії відповідача 2, на думку суду, не підпадають жодним чином під дію ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, і тому підстав саме для виселення відповідача 2 із вказаного приміщення у суду немає.

Крім того, приведені позивачем підстави для виселення відповідача 2 на думку суду взагалі не є саме підставами для виселення, тобто для примусового звільнення приміщення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити повністю.

Рішення Господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20 листопада 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук