ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.11.2017 Справа № 904/8303/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна", м. Київ

до Приватного підприємства "Транс Логістик", с. Слобожанське, Дніпропетровська область

Третя особа: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 24744грн.22коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» м. Київ звернулось до Приватного підприємства «Транс Логістик» смт. Слобожанське з позовом про стягнення 24744грн.22коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на здійснення ним страхових виплат страхувальнику, відшкодування вказаних виплат в неповному обсязі (в розмірі ліміту страхового відшкодування) ПрАТ СК «Провідна», постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014р. у справі №188/2022/14-п, норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2014р. на 222км автошляху Знам'янка - Луганськ - Ізваріно відбулось зіткнення автомобілю МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 з автомобілями Volvo FH, державний номер НОМЕР_2 та FIAT, державний номер НОМЕР_3.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014р. у справі №188/2022/14-п винним у зіткненні визнано водія автомобілю МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1.

На момент ДТП транспортний засіб марки Volvo FH, державний номер НОМЕР_2 був застрахований власником - ТОВ «ОТП Лізинг» в ПрАТ «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» згідно з договором страхування автотранспорту №CAS0025124 від 01.08.2014р.

На підставі страхового акту № від 05.02.2015р., звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №1821 від 18.12.2014р., рахунку ТОВ з ІІ «Вольво Україна» №VU-1416307 від 18.12.2014р., акту виконаних робіт ТОВ з ІІ «Вольво Україна» №ST-VU1414610 від 14.01.2015р. платіжним дорученням №000035579 від 05.02.2015р. позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 74744грн.22коп.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5114562 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000грн.

Позивач зазначає, що вказаним страховиком було перераховано компенсацію в розмірі 50000грн.

В грудні 2015р. відбулась державна реєстрація змін найменування позивача з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «Транс Логістик», заподіяння шкоди відбулось під час здійснення цією особою своїх трудових (службових) обов'язків, доручених роботодавцем.

З огляду на приписи статей 993, 1172, 1194 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування» позивач наполягає на стягненні з відповідача суми в розмірі 24744грн.22коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2017р. було порушено провадження у справі, залучено до участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 с. Миколаївка та призначено судове засідання.

Судовий розгляд неодноразово відкладався у зв'язку з ненаданням витребуваних документів.

Представником позивача надавались клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відзиві, наданому до суду 18.10.2017р., відповідач не погодився з доводами позивача з наступних підстав:

- згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №1821 розмір матеріального збитку становить 54790грн.68коп. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відшкодовано позивачу 50000грн. Таким чином, невідшкодованою залишається сума в розмірі 4790грн.68коп.

Відповідно до положень пункту 3 статті 988 Цивільного кодексу України, частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата не може перевищувати розмір реальних збитків.

З огляду на викладене, відповідач наполягає на тому, що розмір позовних вимог є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

- в матеріалах справи відсутні належні докази здійснення страхового відшкодування. Надане позивачем платіжне доручення №000035579 від 05.02.2015р. не містить ані підписів, ані печаток платника та банку.

- посилаючись на пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р., відповідач просить розглянути питання про передачу у власність Приватного підприємства «Транс Логістик» пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів у разі задоволення позову.

Крім того, відповідач зазначає про відсутність в матеріалах справи документу, що підтверджує повноваження представника позивача.

Третя особа явку в судові засідання не забезпечила. Ухвали господарського суду Дніпропетровської області, направлені на адресу третьої особи, зазначену в позові, повернулись з у зв'язку зі спливом строку зберігання поштового відправлення.

Заслухавши доводи відповідача, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» (далі - страховик) був підписаний договір про страхування автотранспорту №CAS0025124 від 01.08.2014р. (далі - договір), згідно з яким об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані, зокрема, з володінням, користуванням та розпорядженням майном.

Об'єкти страхування вказані у додатку №1 до цього договору (фургон-рефрижератор VOLVO FH шасі №YV2ABS0CX9B548065, 2009року випуску та причіп-рефрижератор CHEREAU C3241H шасі №VM4C3241H9A079403, 2009року випуску), передані у фінансовий лізинг ТОВ «Укрлогістика» відповідно до договору фінансового лізингу №1073-FL від 28.08.2013р.

Згідно пункту 2 договору №CAS0025124 від 01.08.2014р. початком дії цього договору є 01.08.2014р., закінченням - до 30.08.2015р.

Відповідно до підпунктів 4.1, 4.2 пункту 4 та пункту 5 договору страхове покриття - це згода страховика мати зобов'язання з оплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку на умовах цього договору. Страхове покриття розповсюджується на збиток чи шкоду, заподіяну майну страхувальника. Страховий ліміт в даному випадку встановлений в розмірі меншої суми з двох: дійсної грошової вартості чи декларованої вартості.

Підпунктом 14.3 пункту 14 договору передбачено, що основу розрахунку (в разі відшкодування збитку чи шкоди, заподіяної майну страхувальника) страхового відшкодування становитиме вартість відновлювального застрахованого транспортного засобу, визначена на підставі рахунків-фактур СТО, попередньо погодженої зі страховиком або автотоварознавчою експертизою.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2014р. 05.12.2014р. на 222км автошляху Знам'янка - Луганськ - Ізваріно відбулось зіткнення автомобілю МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 з автомобілями Volvo FH, державний номер НОМЕР_2 та FIAT, державний номер НОМЕР_3.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2014р. у справі №188/2022/14-п винним у зіткненні визнано водія автомобілю МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1, який згідно витягу з трудової книжки на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «Транс Логістик» та виконував свої трудові обов'язки.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На адресу позивача ТОВ «ОТП Лізинг» було направлено заяву про випадок, що має ознаки страхового.

За замовленням ПрАТ «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ІТС Моторс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15523/13, виданий ФДМ України 30.10.2013р.) було проведено автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу Volvo FH, державний номер НОМЕР_2, та складений звіт №1821 від 18.12.2014р.

На підставі відомостей, викладених в звіті, та наданих документів, позивачем був затверджений страховий акт № від 05.02.2015р. про виплату страхового відшкодування в розмірі 74744грн.22коп. (з урахуванням франшизи)

Платіжним дорученням №000035579 від 05.02.2015р. позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 74744грн.22коп. Належним чином засвідчена копія цього документу була додана до позову та наявна в матеріалах справи.

Цивільно-правова відповідальність відповідача щодо транспортного засобу МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» згідно страхового полісу серія АС №5114562 від 25.04.2014р. з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000грн.

В грудні 2015р. відбулась державна реєстрація змін найменування позивача з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Позивач стверджує, що йому було сплачено ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування в розмірі 50000грн. Вказана обставина не оспорюється сторонами.

Враховуючи це, позивач наполягає на стягнення з відповідача решти невідшкодованої суми в розмірі 24744грн.22коп.

До позову долучена довіреність від 01.08.2017р. зі строком дії до 20.08.2018р., видана ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» ОСОБА_2 для представлення інтересів товариства, зокрема, в судах всіх інстанцій та надано право подавати позови. Тому твердження відповідача про відсутність повноважень у особи, що підписала позов судом не приймаються.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» №2745-III від 04.10.2001р. (із змінами та доповненнями) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною другою статті 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас як передбачено частиною третьою статті 985 Цивільного кодексу України, особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однак спеціальні норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків - відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі №910/3650/16.

Відповідач просив розглянути питання про передачу йому пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів, посилаючись на пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992р.

В цьому пункті, зокрема, зазначено, що постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З огляду на матеріали справи, відшкодування суми страхової виплати не підпадає під означений випадок, тому суд залишає без задоволення вказане клопотання відповідача.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» м. Київ до Приватного підприємства «Транс Логістик» смт. Слобожанське за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 с. Миколаївка про стягнення 24744грн.22коп.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» №2745-III від 04.10.2001р. (із змінами та доповненнями), Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004р. (із змінами та доповненнями), статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» м. Київ до Приватного підприємства «Транс Логістик» смт. Слобожанське за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 с. Миколаївка про стягнення 24744грн.22коп. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Транс Логістик» смт. Слобожанське (Код ; місцезнаходження: вул. Теплична, 27-С, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область, 52005) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» м. Київ (Код ; місцезнаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070) суму в розмірі 24744грн.22коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 06.11.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 13.11.2017р.

Суддя Р.Г. Новікова