КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" листопада 2017 р. Справа №910/14423/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Ткаченка Б.О.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2017

у справі № 910/14423/15 (суддя І.Д. Курдельчук)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.03.2016

у справі № 910/14423/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

треті особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 209 608 895,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/14423/15 скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 у справі № 910/14423/15 задоволено частково.

Визнано дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сивокозова О.М. по винесенню та затвердженню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50894201 від 27.04.2016 незаконними.

Припинено провадження з розгляду решти скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 у справі № 910/14423/15.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/14423/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відхилити скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №910/14423/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Руденко М.А., Ткаченка Б.О.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на момент звернення до суду з позовною заявою, закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у 1 розмірі мінімальної заробітної плати (підпункт 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Проте, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі є клопотання про відстрочку сплати судового збору за її подання. Вказане клопотання мотивоване тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є органом державної влади з обмеженим фінансуванням, розрахунково-касове обслуговування якого відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. На підтвердження вказаних обставин апелянт доказів не надає.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗУ «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку і розмірі останній не надає жодних доказів.

Крім того, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Згідно зі статтею 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Згідно з пунктом 4 абзацу 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу XI Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 №7 розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути і засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надсилання її копії третім особам - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Національному банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 може бути розглянуто судом після усунення обставин, зазначених вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 95, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

2.Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/14423/15 з доданими до неї матеріалами повернути Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду направити учасникам судового процесу.

4.Матеріали справи №910/14423/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

Б.О. Ткаченко