ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.2017 Справа № 904/8374/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон", м. Херсон

до Приватного підприємства "ОСОБА_1 Дістріб'юшн", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, м. Херсон

про стягнення збитків у розмірі 206 375,47 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 30 березня 2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" збитки у розмірі 206 375,47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 11 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" та Приватним підприємством "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" було укладено договір №691114, за яким продавець поставив покупцю висівки пшеничні не гранульовані. Сторони виконали умови договору, однак при оформлені документів відповідачем було порушено низку законодавчих актів, у зв'язку з чим у позивача було проведено камеральну перевірку. 25.08.2016 посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Херсоні складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агропродукт-Херсон" з питань дотримання податкового законодавства за листопад-грудень 2014 року. Оскільки, директора ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" ОСОБА_3 засуджено за пособництво у здійсненні фіктивного підприємства, всі документи, що стосуються в тому числі і відносин з ТОВ "Агропродукт-Херсон", не мають юридичної сили, так як первинні документи (видаткові і податкові накладні) виписані від імені платника податку - постачальника товарів особою, яка не уповноважена здійснювати господарську діяльність. Це підтверджується вироком суду по кримінальній справі, тому мають місце злочинні дії директора, які безпосередньо вплинули на майновий стан позивача, оскільки саме внаслідок його дій третя особа позбавила позивача права на податковий кредит та нарахувала інші податкові зобов'язання.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та понесеними збитками позивача. Товар фактично був поставлений, зареєстрований за всіма нормами бухгалтерського обліку, зауважень до документального оформлення жодних не було, претензій не направлялося.

Третя особа, Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, у судове засідання не з'явилася, явку повноважного представника не забезпечила, витребуваних судом документів не надала, про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

26 вересня 2017 року до господарського суду надійшов лист з поясненнями Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Херсонській області, яким ДФС зазначає, що відповідно до інтегрованих карток ТОВ "Агропродукт - Херсон" 17.05.2017 нараховано згідно податкового повідомлення - рішення (форма"Р") № від 09.09.2016:

- по податку на прибуток 108 185,47 грн., у тому числі основний платіж 58 914,00 грн., штрафні санкції - 29 457,00 грн., пені - 19 814,47 грн., які погашено за рахунок зменшення нарахування по податковій декларації з податку на прибуток підприємств № від 09.02.2017;

- по податку на додану вартість - 120 546,11 грн., у тому числі основний платіж - 65 460 грн., штрафні санкції 32 730,00 грн.., пені 22 356,11 грн., які погашено за рахунок заявленої до відшкодування суми на рахунок платника у банку, податкова декларація з податку на додану вартість №90 61416210 від 11.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 порушено провадження у справі №904/8374/17, розгляд справи призначено на 27.09.2017. З 27.09.2017 розгляд справи відкладений на 18.10.2017, з 18.10.2017 на 07.11.2017, з 07.11.2017 на 22.11.2017.

У судовому засідання 22.11.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2014 року між Приватним підприємством "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" (покупець) укладено договір №К691114, відповідно до п.1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна та вартість, якого визначається у відповідності з умовами цього договору.

Найменування товару: висівки пшеничні не гранульовані, українського виробництва (п.2.1 договору).

Згідно з п.11.8 договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2014.

До договору укладалися додаткові угоди №1 від 11.11.2014, №2 від 19.11.2014, №3 від 24.11.2014, №4 від 24.11.2014, відповідно до яких погоджувалися кількість, вартість, якість, умови поставки та оплати товару.

На виконання умов договору постачальник поставив висівки пшеничні згідно наступних видаткових накладних:

№34 від 13.11.2014 року висівки пшеничні на суму 38272,50 грн.;

№42 від 20.11.2014 року висівки пшеничні на суму 44767,00 грн.;

№45 від 23.11.2014 року висівки пшеничні на суму 56675,20 грн.;

№52 від 01.12.2014 року висівки пшеничні на суму 42052,50 грн.;

№56 від 03.12.2014 року висівки пшеничні на суму 27997,62 грн.;

№57 від 03.12.2014 року висівки пшеничні на суму 41024,55 грн.;

№60 від 05.12.2014 року висівки пшеничні на суму 40575,99 грн.;

№62 від 07.12.2014 року висівки пшеничні на суму 101395,62 грн.

У п.6.2 договору сторони обумовили, що при поставці товару продавець зобов'язаний надати наступні супроводжувальні документи, які відповідають вимогам діючого законодавства та видані відповідними органами:

- документ, що підтверджує якість товару;

- видаткові та податкові накладні;

- товаротранспортні накладні;

- довідка про виробництво товару від виробника;

- довідка про виробництво товару від продавця.

Постачальником до вищевказаних поставок було зареєстровано наступні податкові накладні:

- №19 від 13.11.2014 на суму 38 272,50 грн. (в т.ч. ПДВ 6 378,75 грн.);

- №27 від 20.11.2014 на суму 44 767,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7 461,17 грн.);

- №30 від 23.11.2014 на суму 56 675,20 грн. (в т.ч. ПДВ 9 445,87 грн.);

- №1 від 01.12.2014 на суму 42 052,50 грн. (в т.ч. ПДВ 7 008,75 грн.);

- №6 від 03.12.2014 на суму 27 997,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 666,27 грн.);

- №7 від 03.12.2014 на суму 41 024,55 грн. (в т.ч. ПДВ 6 837,43 грн.);

- №10 від 05.12.2014 на суму 40 575,99 грн. (в т.ч. ПДВ 6 762,67 грн.);

- №28 від 07.12.2014 на суму 101 395,62 грн. (в т.ч. ПДВ 16 899,27 грн.).

На підставі наказу від 15.08.2016 №366 Головного управління ДФС у Херсонській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ОСОБА_1 продукт-Херсон" з питань дотримання податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік та податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків ПП "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" за листопад, грудень 2014 року, подальшого використання, придбаних у платника податків товарно-матеріальних цінностей (товарів) та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності, за результатами якої складено Акт від 25.08.2016.

З Акту вбачається, що для проведення перевірки дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" позивачем було надано наступні документи: копію договору від 11.11.2014 №691114, копії додаткових угод до нього, копії ТТН, копії видаткових накладних, копії якісних посвідчень, копії платіжних доручень, копії податкових накладних, копії реєстрів бухгалтерського обліку.

В ході перевірки встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операції між продавцем ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" та покупцем ТОВ "Агропродукт-Херсон" за листопад, грудень 2014 року, що доказується наявністю кримінального провадження за ч.1 ст.205 КК України, яке 29.03.2016 було направлено до суду для розгляду та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 (дата набрання законної сили 23.05.2016) у справі №201/4704/16-к за ч.1 ст. 27 ч.1 ст.205 КК України засновника та директора ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальні правопорушення за ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України.

У вироку зазначено, що засновник ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юпш" ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з невідомими особами за грошову винагороду підписав від свого імені в органах державної влади документи про реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності - юридичної особи, а саме ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юпш" при цьому усвідомлюючи, що вищезазначене підприємство буде використано з метою прикриття незаконної діяльності та всі відомості, які вніс ОСОБА_3 у статутні документи не відповідають дійсності, та що ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юпш" не буде здійснювати ніякої фінансово-господарської діяльності.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Агропродукт-Херсон":

1. п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку, від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та (ряд.18-ряд.21) (ряд.25 Податкової декларації з ПДВ за грудень 2014р.) на суму 65 460 грн.;

2. пп.134.1.1, п.134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України ТОВ "Агропродукт-Херсон" за 2014 рік занижено податок на прибуток на загальну суму 58 914 грн.

На підставі акту перевірки складені наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 09.09.2016 з донарахування податку на додану вартість у сумі 65 460 грн. та штрафними санкціями у сумі 32 730 грн.;

- № від 09.09.2016 про збільшення суми податку на прибуток у розмірі 58 914 грн. та штрафними санкціями у сумі 29457 грн.

Не погодившись із висновком, зазначеним в Акті перевірки, у жовтні 2016 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 09.09.2016.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 у справі №821/1472/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2017, в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 09.09.2016 відмовлено.

Після набрання рішенням законної сили, органи фіскальної служби не визнали валові витрати та податковий кредит, нарахували штрафи у сумах зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях та пеню у розмірі 19 814,47 грн. та зняли вищезазначені суми з електронного рахунку позивача, про що відображено в індивідуальній картці платника податків, що підтверджується витягом.

Позивач вважає, що таким чином зазнав збитків у загальному розмірі 206 375,47 грн., з вини відповідача, оскільки постачальником не виконано обов'язків з належного оформлення податкової накладної. Позивач просить стягнути з відповідача понесені ним збитки у розмірі 206 375,47 грн., що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються Господарським кодексом України (ч. 2 ст. 4 ГК України).

За приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1); застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2); господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, зокрема, потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі (ч. 3).

Згідно з ч.2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є видом господарських санкцій у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частина перша статті 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Враховуючи положення статті 224 ГК України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

З огляду на здійснений судом правовий аналіз приписів чинного законодавства, якими визначені правові підстави для відшкодування збитків позивачу слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача, приватного підприємства "ОСОБА_1 Дістріб'юшн", є причиною, а збитки, які виникли у позивача, - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, заявляючи позовні вимоги про стягнення збитків, позивач має довести вищезазначені умови в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 206 375,47 грн. та обґрунтовує такий розмір, тим, що саме таку суму органами фіскальної служби було стягнено з нього в результаті проведеної перевірки з питань дотримання податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік та податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" за листопад, грудень 2014 року, подальшого використання, придбаних у платника податків товарно-матеріальних цінностей (товарів) та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності.

В обґрунтування вимог про стягнення збитків позивач посилається на ті обставини, що у зв'язку з винними діями відповідача, повязаними із неналежним оформленням податкових накладних на поставлений товар за договором №691114 від 11.11.2014, позивач зазнав збитків у вищевказаному розмірі.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що товар поставлений належної якості, позивачем вказаний товар отриманий та оплачений без заперечень та зауважень. Передані податкові накладні на товар були перевірені та прийняті позивачем і зареєстровані в органах податкової служби. Таким чином, відповідач не вбачає своєї вини у понесених позивачем збитках.

Крім того, відповідач вказує, що посилання позивача на постанову Херсонського окружного адміністративного суду та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 821/1472/16 не може бути доказом протиправних дій або бездіяльності відповідача, що б призвели до понесення збитків, оскільки предметом розгляду наведеної справи було встановлення факту додержання норм податкового законодавства та порушення певних статей Податкового кодексу України з завищення податкового кредиту саме позивачем, а не відповідачем, тобто жодним чином не встановлення правомірності дій чи вини відповідача.

Так, за частиною другою статті 22 ЦК України збитками, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 22, ч.1 ст. 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв'язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв'язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або прямим.

Розглянувши позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, умовами договору (п.6.2) передбачено обов'язок продавця, тобто відповідача, разом із товаром надавати, зокрема, податкові накладні.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 (дата набрання законної сили 23.05.2016) у справі №201/4704/16-к за ч.1 ст. 27 ч.1 ст.205 КК України засновника та директора ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальні правопорушення за ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України. У вироку зазначено, що засновник ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з невідомими особами за грошову винагороду підписав від свого імені в органах державної влади документи про реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності - юридичної особи, а саме ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" при цьому усвідомлюючи, що вищезазначене підприємство буде використано з метою прикриття незаконної діяльності та всі відомості, які вніс ОСОБА_3 у статутні документи не відповідають дійсності та що ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юпш" не буде здійснювати ніякої фінансово-господарської діяльності.

Згідно з ч.4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Оскільки директора ПП "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" визнано винним у здійсненні фіктивного підприємництва, всі документи, що стосуються в тому числі і відносин з ТОВ "ОСОБА_1 продукт Херсон", не мають юридичної сили, так як первинні документи (видаткові і податкові накладні) виписані від імені платника податку постачальника товару, особою, яка не уповноважена здійснювати господарську діяльність.

Отже, вказаним вироком суду підтверджується, як протиправна поведінка відповідача так і доводиться вина відповідача, з чого також випливає і причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, оскільки директором підписані документи (податкові накладні), які в подальшому не набули статусу юридичної сили. Розмір збитків вбачається із акту перевірки дотримання податкового законодавства.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 186561,00грн. Вимога про стягнення збитків у розмірі сплаченої позивачем пені за несвоєчасне виконання податкових повідомлень-рішень у сумі 19 814,47грн. задоволенню не підлягає, оскільки відповідач жодного відношення до сплати нарахованих позивачеві сум у податкових повідомленнях - рішеннях не мав.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 095,64 грн., у той час, як 1,5 % ціни позову складає 3 095,63 грн., тобто позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі ( на 0,01 грн.), ніж підлягав сплаті.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається виключно за клопотанням особи. На час прийняття рішення такого клопотання не надходило, що не позбавляє позивача права подати зазначене клопотання після прийняття рішення.

Судовий збір у розмірі 3 095,63 грн. підлягає розподілу між сторонами.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2 798,42 грн. підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 1, 12, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_1 Дістріб'юшн" (49068, м. Дніпро, пл. Дзержинського, 3, нежиле приміщення 1, ідентифікаційний код 39192703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 продукт Херсон" (73000, м. Херсон, Бориславське шосе, 38-В, ідентифікаційний код 33590624) збитки у розмірі 186 561,00грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 798,42грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.11.2017

Суддя Н.М.Євстигнеєва