УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.11.2017Справа № 910/19689/17

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування Дніпровського району м. Києва про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Територіального центру соціального обслуговування Дніпровського району м. Києва про зобов'язання вчинити дії.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 становить 1600 грн.

За приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно із п.2.11 Постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимоги, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви б/н від 08.11.2017, позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру, відтак судовий збір, який мав бути сплачений позивачем, за подання до господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви становить 4800 грн.

Проте, як встановлено судом, позивачем до матеріалів позовної заяви надано квитанцію №0.0.887768609.1 від 08.11.2017 яке підтверджує сплату Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 судового збору за вказаним позовом у розмірі 1600 грн., тобто лише за одну заявлену вимогу. Будь-яких інших доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано.

За приписами п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Разом з тим, пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» №270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви б/н від 08.11.2017, позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів направлення відповідачу копії позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та не наданням жодних належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також враховуючи приписи ст.57, п.п. 4, 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

За приписами ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.57, п.п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко