ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа № 911/2822/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"

про стягнення 1 026 299,54грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 14.08.2012);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (далі ТОВ "Софарма Україна") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (далі ТОВ "Фрам Ко") про стягнення 1 026 299,54грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором купівлі-продажу №16 від 15.12.2014 в частині оплати за поставлений товар у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ТОВ "Фрам Ко" просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, вказуючи на те, що позивачем не надано належним чином оформлених доказів, які підтверджували б заявлену до стягнення суму боргу, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставленою продукцією є недоведеними та не можуть бути задоволені судом.

20.11.2017 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника ТОВ «Фрам Ко» в судове засідання.

Розглянувши подане клопотання суд відмовляє в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають до господарського суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2014 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Софарма Україна» (далі продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ФРАМ КО (далі покупець) укладено договір купівлі-продажу №16 (а.с.7-10, далі договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами вказаного договору, продавець зобовязується поставити та передати, а покупець зобовязується прийняти та оплатити лікарські препарати і вироби медичного призначення (далі - товар), що поставляються на умовах, викладених нижче у даному договорі, окремими партіями в асортименті, кількості і за ціною, вказаними в накладних чи специфікації,які після підписання їх сторонами є невідємною частиною даного договору (п.1.1 договору).

Згідно п.2.1 договору, ціна на кожне найменування товару вказується продавцем в накладній чи специфікації, і погоджується сторонами в акцептованій заявці, яка включає вартість тари, упаковки, маркування, доставки і т.д. Заявка оформлюється рекомендованим листом, факсимільним звязком чи засобами електронної пошти.

Відповідно до п.3.1 договору, поставка товару за даним договором здійснюється на умовах EXW Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 121а, згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Умови доставки - самовивіз.

Як зазначено у п.3.2 договору, документом, підтверджуючим факт поставки партії товару продавцем та його приймання покупцем (уповноваженим представником покупця), є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна/накладна на товар. Обовязки продавця по поставці партії товару вважається виконаним з моменту підписання уповноваженим представником покупця відповідної товарно-транспортної накладної/ накладної.

Право власності на товар, що поставляється за договором, та ризик його випадкового знищення або пошкодження (порчі) переходить до покупця в момент виконання продавцем своїх обовязків по поставці товару та підписання уповноваженим представником покупця товарно-транспортної накладної/накладної (п.3.3. договору).

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України (гривні), банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в даному договорі (п. 4.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору, оплата за поставлений товар здійснюється на умовах передплати чи відстрочки платежу. Умови оплати по кожній окремій партії товару зазначається у відповідному рахунку чи накладній, а також погоджується в заявці.

Згідно п.5.1 договору, кількість та партії товару, що поставляється, визначається в накладних на кожну окрему партію товару, що поставляється.

У разі виявлення внутрішньої недостачі товару, покупець зобовязаний негайно направити продавцю письмове повідомлення щодо виявленої недостачі, але в будь якому випадку не пізніше 5-ти (пяти) робочих днів від дати виявлення внутрішньої недостачі, зазначеної в товарно-транспортній накладній/накладній.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. В частині виконання зобовязань, які виникли в період дії договору до повного виконання взаємних зобовязань сторін за договором (п. 10.1 договору).

Крім того, між сторонами укладено ряд додаткових угод (а.с.11-17).

Зокрема, додатковою угодою № від 07.12.2015 сторонами продовжили строк дії договору №16 від 15.12.2014 до 31.12.2016 включно.

Додатковою угодою №8 від 16.08.2016 до договору погодили у відповідності до п. 2.3 договору №16 від 15.12.2014 продавець надає покупцю знижку в розмірі 394 058,27грн у тому числі ПДВ 7%. Знижка надається шляхом підписання акту про корегування ціни заборгованості з обовязковим корегуванням податкових накладних.

Додатковою угодою №9 від 05.12.2016 сторони погодили продовжити строк дії договору №16 від 15.12.2014 до 31.12.2017 включно.

Як зазначає позивач, ним за видатковими накладними №18 від 18.01.2017, №19 від 18.01.2017, №34 від 26.01.2017, № 34 від 26.01.2017 поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 026 299,54, копії вищевказаних накладних долучено до матеріалів справи, оригінали оглянуто в судовому засіданні.

Вказаний товар прийнятий представниками відповідача на підставі виданих відповідачем довіреностей копії вищевказаних накладних долучено до матеріалів справи, оригінали оглянуто в судовому засіданні.

Як вказує позивач, відповідно до рахунків на оплату № 103 від 16.03.2017, 104 від 16.03.2017, №105 від 16.03.2017 та №106 від 16.03.2017 на загальну суму 1 026 299,54грн, отриманих відповідачем 22.03.2017, строк оплати був встановлений до 23.03.2017, проте, відповідачем розрахунок за поставлений товар не проведено.

У звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 026 299,54грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити заборгованість за поставлений товар.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначено в договорі, оплата за поставлений товар здійснюється на умовах передплати чи відстрочки платежу. Умови оплати по кожній окремій партії товару зазначається у відповідному рахунку чи накладній, а також погоджується в заявці.

Проте всупереч вказаним нормам відповідачем розрахунок за поставлений товар здійснювався не у строки визначені сторонами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог позивача, посилається на те, що позивачем не надано належним чином оформлених доказів, які підтверджували б заявлену до стягнення суму боргу, а саме в матеріалах справи відсутні заявки відповідача на постачання продукції, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставленою продукцією є недоведеними та не можуть бути задоволені судом.

Позивач надаючи пояснення по справі в судовому засіданні, вказує зокрема, про те що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 29.04.2015 у справі №3-77гс15, відсутність документів на замовлення відповідачем відповідного товару за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Заперечення відповідача про відсутність в матеріалах справи заявок відповідача на постачання продукції, не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема, видаткових накладних, вказаний товар прийнято відповідачем у власність без зауважень.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, те що відповідачем під час розгляду справи не надано суду доказів повернення товару або його оплати на суму 1 026 299,54грн, суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості у вказаному розмірі за поставлений товар обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 15 394,49грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" 1 026 299,54грн основної заборгованості, 15 394,49грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22.11.2017.

Суддя С.І. Чонгова