ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 листопада 2017 р. Справа № 903/731/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії

до відповідача: Будинкового комітету "Відродження"

про стягнення 6744,04 грн.

Суддя Костюк С.В

Секретар судових засідань ОСОБА_1

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 25.04.2017 року №13/18-352;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: позивач Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії 21.09.2017 року ставив вимогу стягнути з відповідача - Будинкового комітету "Відродження" 16 744,04 грн., з них 10 000,00 грн. заборгованості за активну електроенергію, 3 868,83 грн. пені, 2 518,21 грн. інфляційних, 357,00 грн. процентів річних.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03.01.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії №529-1680000, за яким постачальник постачає електричну енергію, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі.

Зазначає, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу електроенергію з серпня 2014 року по липень 2017 року включно, а відповідач повністю не оплатив спожиту за цей період часу енергію, у звязку з чим станом на 20.09.2017 року утворилась заборгованість в сумі 10 000,00 грн..

При обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилається на норми ст. ст. 526, 625 ЦК України, Закони України "Про теплоенергетику", "Про засади функціонування ринку електричної енергії України".

Ухвалою суду від 03.10.2017 року справу №903/731/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії до Будинкового комітету "Відродження" про стягнення 16 744,04 грн. прийнято до провадження суддею Костюк С.В..

30.10.2017 року на адресу суду надійшло клопотання ПрАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії про зменшення позовних вимог, у звязку з тим, що 26.09.2107 року відповідачем сплачено 8920,90 грн. в рахунок погашення боргу за активну електроенергію, тому просить стягнути з відповідача 1079, 20 грн. заборгованості за активну електроенергію, 3 868,83 грн. пені, 2 518,21 грн. інфляційних, 357,00 грн. процентів річних.

20.11.2017 року позивачем через відділ документального забезпечення та контролю подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у звязку з погашенням відповідачем 14.11.2017 року заборгованості за активну електроенергію в сумі 1079,00 грн..

Право на зменшення суми позову надане позивачу ст. 22 ГПК України, тому суд приймає її та розглядає спір на суму 6744,04 грн..

Ухвала суду від 01.11.2017 року була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в позовній заяві: 43000, Волинської області, м.Луцьк, вул.Відродження,22А повернулась до суду. Згідно з поштовою відміткою на конверті причиною повернення є «відмова».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням БК «Відродження» є: 43000, Волинської області, м.Луцьк, вул.Відродження,22А.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України в редакції доповнень, внесених Законом України №2453-VІ від 7.07.2010р., ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від15.03.2007р. до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п.3.9.1. п.3.9. постанови №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, справу розглянуто за відсутності пояснення відповідача за наявними в ній матеріалами.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що 03.01.2007 року між Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії (Постачальник) та БК «Відродження» (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 529-1680000 (а.с.34-45). За умовами даного договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (п.1.1 договору). На виконання умов договору було поставлено відповідачу електроенергію з серпня 2014 року по липень 2017 року включно, а відповідач повністю не оплатив спожиту за цей період часу енергію, у звязку з чим станом на 20.09.2017 року утворилась заборгованість в сумі 10 000,00 грн..

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що Споживач зобовязаний оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та № 3 «Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії».

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 2 додатку №2 «Порядок розрахунків» договору визначено, що Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п.п. 2.2.3-2.2.4 договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 «Порядок розрахунків», Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

На підставі даного пункту відповідачу нараховано пеню в розмірі 3868,83 грн..

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних витрат складає 2518,21 грн., відсотки річних 357,00 грн..

Пунктом 3 ч.1 ст.83 ГПК України передбачено, що господарський суд приймаючи рішення, має право зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Враховуючи те, що заборгованість відсутня, відповідачем на момент розгляду справи повністю сплачена, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені на 50 %, тому стягує з відповідача пеню в сумі 1934,42 грн..

Оскільки інфляційні та 3% річних нараховано згідно ст.625 ЦК України, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 2518,21 грн. інфляційних та 357,00 грн. 3% річних підставна і підлягає задоволенню.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сума боргу погашена після подачі позову, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1600,00 грн. в силу ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 610, 612, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

вирішив:

1.Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Будинкового комітету Відродження (43000, м.Луцьк, пр-т. Відродження,22А, код 35923248) в користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії (43021, м.Луцьк, вул.Залізнична,1, , п/р 7902 в банку:філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 303398) 4809,63 грн., з них 1934,42 грн. пені, 2518,21 грн. інфляційних, 357,00 грн. 3% річних, а також 1600,00 грн. судового збору.

3. В позові про стягнення пені в сумі 1934,41 грн. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст

рішення складено

22.11.2017

Суддя С. В. Костюк