ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017р. Справа № 917/1972/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" ОСОБА_2 Українки, 34, м. Київ, 01133

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану 82, офіс 24, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення 31 187 115,50 грн.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Семчук О.С., суддя Безрук Т.М., суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 07.02.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 18.05.2016р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішення приймається після перерв, оголошених в судових засіданнях 26.09.2017р. - до 11 год. 00 хв. 26.10.2017р., 26.10.2017р. - до 11 год. 00 хв. 08.11.2017р., 08.11.2017р. - до 11 год. 30 хв. 15.11.2017р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" (далі позивач/ ТОВ "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (далі відповідач/ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат") про стягнення 31187115,50 грн., в тому числі 27162908,48 грн. загальної вартості поставленого товару, 774167 грн. 43 коп. донарахування за оплачений товар у звязку з розрахунком імпортної складової, 2948248 грн. 51 коп. пені, 301791 грн. 08 коп. 3% річних. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 09/06-2015 від 09.06.2015р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.12.2016р. порушено провадження у справі (суддя Погрібна С.В.), розгляд якої призначено на 17.01.2017р.

Ухвалою від 17.01.2017р. суд за клопотанням відповідача призначив судову бухгалтерсько-економічну експертизу та зупинив провадження у справі до отримання судом висновку експерта.

Також ухвалою від 17.01.2017р. суд відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 917/1972/16.

27.03.2017р. суд поновив провадження у справі, за клопотанням судового експерта витребував у відповідача додаткові докази та зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта.

20.06.2017р. до суду надійшов висновок судової економічної експертизи № 130/131 від 19.06.2017р.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Погрібної С.В., відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30 (з наступними змінами), було здійснено автоматизований розподіл справи, за наслідком якого справа передана на розгляд судді Семчук О.С. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2017р.).

Ухвалою суду від 23.06.2017р. провадження у справі № 917/1972/16 було поновлено, розгляд справи призначено на 18.07.2017р.

В судовому засіданні 18.07.2017р. судом було оголошено перерву до 02.08.2017р.

Ухвалою від 02.08.2017р. суд за клопотаннями позивача продовжив строк вирішення спору на 15 днів, відклав розгляд справи на 31.08.2017р. та витребував у Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції додаткові докази.

Ухвалою від 31.08.2017р. суд за клопотанням сторін призначив справу до колегіального розгляду у складі трьох суддів, визначивши колегію за допомогою автоматизованої системи документообігу суду та за клопотанням позивача відклав розгляд справи на 26.09.2017р.

04.09.2017р. за допомогою автоматизованої системи документообігу суду було визначено склад колегії суддів по справі № 917/1972/16, а саме: головуючий суддя Семчук О.С., суддя Безрук Т.М., суддя Паламарчук В.В. (протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.09.2017р.).

В судовому засіданні 26.09.2017р. колегією суддів за клопотанням відповідача було оголошено перерву до 26.10.2017р. для надання можливості сторонам вирішити питання щодо можливості укладення мирової угоди.

26.10.2017р. суд за клопотанням сторін продовжив строк вирішення спору на 15 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 08.11.2017р.

В судовому засіданні 08.11.2017р. суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 15.11.2017р.

В судовому засіданні 15.11.2017р. представники сторін повідомили суду про недосягнення між сторонами домовленості щодо укладення мирової угоди, представник позивача наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та просила суд призначити повторну судову експертизу. Представник позивача заперечувала проти призначення повторної судової експертизи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення повторної судової бухгалтерсько-економічної експертизи (т. 3, а.с. 1-3) та заперечення позивача проти цього клопотання (т. 3, а.с. 138-140), в судовому засіданні 15.11.2017р. відмовив відповідачу у задоволенні вказаного клопотання виходячи з наступного.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що наявний в матеріалах справи висновок судового експерта є недостатньо ясним та неповним. Так, відповідач зазначає, що судовим експертом при розрахунку імпортної складової вартості поставленого позивачем товару, 3% річних та пені не враховано пункти 6.4., 6.5. та 6.6. договору, якими сторони закріпили в договорі, що для здійснення оплати ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» повинен був мати в своєму розпорядженні не тільки поставлений товар, а й усі, передбачені договором, товаросупровідні документи, складені та оформлені належним чином. Всупереч цьому, експерт здійснив розрахунки виходячи із дат складання позивачем видаткових накладних та не взяв до уваги дат підписання покупцем видаткових накладних та дат передання товаросупровідних документів, що свідчать про момент переходу права власності, що не знайшло свого відображення у висновку судової економічної експертизи №130/131.

Крім того, на думку відповідача експертом при здійсненні розрахунків не враховано, що згідно викладеної в п. 4.5. договору формули визначення суми платежу з врахуванням імпортної складової, сума платежу в рахунок оплати партії товару визначається, зокрема, з врахуванням меншого з курсів продажу євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна» станом на останній банківський день, що передує даті здійснення покупцем оплати за поставлений товар. Експертом же при здійсненні нарахувань враховано лише курси продажу євро за гривні, встановлені AT «Укрексімбанк».

Відповідач вказує, що вказане унеможливлює здійснення перевірки дійсного розміру заборгованості ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь позивача, і, як наслідок, дійсних розмірів нарахувань 3% річних та пені, в зв'язку з цим судом має бути призначена повторна судова економічна експертиза.

Позивач заперечує проти призначення повторної судової експертизи, зазначивши у запереченнях, що відповідач користуючись своїми процесуальними правами, своїм клопотанням про призначення повторної судової бухгалтерсько-економічної експертизи, має на меті затягування вирішення справи по суті.

Суд погоджується із твердженням відповідача щодо того, що судовим експертом у висновку не враховано, що згідно викладеної в договорі формули визначення суми платежу з врахуванням імпортної складової, сума платежу в рахунок оплати партії Товару визначається, зокрема, з врахуванням меншого з курсів продажу євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна» станом на останній банківський день, що передує даті здійснення покупцем оплати за поставлений товар. При здійсненні нарахувань експертом враховано лише курси продажу євро за гривні, встановлені AT «Укрексімбанк».

Згідно ч. 4 ст. 42 ГПК України при необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ГПК України у випадку недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. Відповідач же посилаючись на недостатню ясність та неповноту висновку експерта просить призначити повторну судову експертизу.

Згідно із п. 15.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 23.03.2012р.), додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо. Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

У п. 15.2 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 23.03.2012р. зазначено, що повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою. Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Суд зазначає, що факт неврахування судовим експертом меншого з курсів продажу євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна» свідчить про необґрунтованість такого висновку, проте, позивачем було надано додатковий розрахунок сум донарахування за видатковими накладними, що були оплачені без врахування розрахунку імпортної складової, в якому враховано менший з курсів продажу євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна». Суд вважає, що перевірка правильності наявних в матеріалах справи розрахунків не потребує спеціальних знань та може бути проведена судом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 23.03.2012р. неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, підстави для призначення повторної судової економічної експертизи та для зупинення провадження у справі відсутні.

Крім цього, при вирішенні клопотання про призначення повторної судової експертизи судом враховано те, що за клопотанням судового експерта суд витребовував у відповідача дані аналітичного бухгалтерського обліку за 2016 рік з контрагентом ТОВ "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна". Проте, відповідач витребуваних судом доказів не надав, у зв'язку з цим експертиза здійснювалася за наявними в матеріалах справи документами. На думку суду вказане свідчить про те, що відповідач при зверненні до суду як з клопотанням про призначення судової експертизи, так і з клопотанням про призначення повторної судової експертизи, мав на меті лише затягування судового процесу.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 15.11.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) було укладено договір поставки товару № 09/06 -2015 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов'язується поставляти покупцю визначений Договором товар, а покупець зобов'язується приймати такий товар та оплачувати його.

Під товаром, на підставі пункту 1.4. Договору розуміється жерстяна банка з кришкою (комплект) з характеристиками, що зазначені в Договорі та додатках до нього, які являються невід'ємними частинами Договору.

Згідно п. 2.2. Договору орієнтовний загальний обсяг (кількість), асортимент, ціна та загальна вартість товару, що підлягає поставці протягом відповідного періоду, визначається сторонами у додаткових договорах/Специфікаціях, які за умови їх погодження і підписання уповноваженими представниками сторін є невід'ємною частиною цього договору.

Асортимент, кількість, ціна та загальна вартість кожної окремої партії товару в гривнях, згідно замовлення покупця, встановлюється у видаткових накладних. У будь-якому випадку загальна сума товару за цим договором визначається сумарною вартістю партій товару, переданих у власність покупцю згідно видаткових накладних, оформлених між сторонами протягом строку дії даного договору.

Відповідно до п. 4.4. Договору покупець здійснює 100% оплату вартості партії товару протягом 90 (дев'яноста) календарних днів з дати фактичного отримання товару покупцем на підставі цього Договору, додаткових Договорів/Специфікації та відповідної видаткової накладної.

При цьому, зважаючи, що вартість товару має 85% відсотків імпортної складової, сторони погодили, що суми платежу згідно п. 4.4. Договору визначається покупцем за наступною формулою: СП = (ВТ х 15%) + (ВТ х 85% / Кнбу х Кб), де

СП - сума платежу в рахунок оплати партії товару згідно п. 4.4 договору;

ВТ - вартість партії товару в гривнях зафіксована в додатковому договорі;

15% - частина вартості партії товару не прив'язана до курсу Євро (вітчизняна складова);

85% - частина вартості партії товару прив'язана до курсу Євро (імпортна складова);

Кнбу - курс продажу Євро за гривні встановлений Національним банком України станом на дату поставки партії товару, яка оплачується Покупцем (за даними офіційного сайту НБУ за посиланням http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search/form/day);

Кб - менший із курсів продажу Євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна», станом на останній банківський день, що передує даті здійснення покупцем оплати за поставлений товар відповідно до п. 4.4 Договору (п. 4.5. Договору).

Згідно п. 6.4. договору датою поставки товару вважається дата, вказана покупцем у видатковій накладній при отриманні товару в пункті поставки (згідно п. 6.1. договору - Житомирська область, м. Овруч, вул. Богдана Хмельницького 92). У випадку, якщо при прийманні товару представник покупця не вкаже у видатковій накладній дату отримання товару, то датою поставки буде вважатися дата видаткової накладної.

Право власності та усі ризики на товар згідно п. 6.5. договору переходять від постачальника до покупця з моменту передачі товару в розпорядження покупця у пункті поставки.

Відповідно до п. 6.6. договору у момент поставки товару постачальник надає покупцю належним чином оформлені товаротранспортну накладну, рахунок-фактуру, документи передбачені п. 3.1. цього договору, а також довіреність, що посвідчує повноваження представника постачальника. Податкова накладна надається постачальником покупцеві у формі встановленій чинним законодавством України.

У разі ненадання повного пакету документів, передбачених цим пунктом договору, або надання неналежно оформлених документів, покупець має право призупинити приймання товару та повідомити про це постачальника.

У разі прийняття покупцем товару з недоліками документації, постачальник зобов'язується надати/замінити документи протягом 5 календарних днів з дати фактичної передачі товару.

У випадку, якщо постачальник протягом 5 календарних днів з дати фактичної передачі товару не надасть необхідні документи та/або не змінить неналежним чином оформлені документи, то покупець має право відмовитись від такого товару без застосування до покупця будь-яких санкцій. Вивіз товару, щодо якого покупець відмовився, здійснюється силами та за рахунок постачальника.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 27 162 908,48 грн. загальної вартості поставленого товару (основний борг), 774 167,43 грн. суми донарахування за оплачений товар у зв'язку з розрахунком імпортної складової, 2 948 248,51 грн. пені та 301 791,08 грн. 3% річних.

За клопотанням відповідача судом було призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу по справі. На вирішення експертизи судом були поставлені наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок пені, 3% річних за користування коштами та індексу інфляції від суми заборгованості умовам укладеного між ТОВ "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" та ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" договору поставки № 09/06-2015 від 09.06.2015?

2. Чи відповідає правилам арифметичних дій суми донарахувань у зв'язку з розрахунком імпортної складової товару, пені та 3% річних за користування коштами, що нараховані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна"? Якщо подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" розрахунки сум донарахувань у зв'язку з розрахунком імпортної складової товару, пені та 3% річних за користування коштами проведені невірно, з помилками, то навести правильний розрахунок.

Згідно висновку № 130/131 судової економічної експертизи від 19.06.2017р. по першому питанню судовий експерт відповів, що розрахунок пені від суми заборгованості відповідає умовам укладеного між сторонами договору поставки, розрахунок 3% річних за користування коштами передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України, розрахунок інфляційних витрат ТОВ "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" не виконувався, в позовній заяві не зазначався.

По другому питанню судовий експерт відповів наступне.

- За період з 12.11.2015р. по 05.09.2016р. донараховано вартість імпортної складової товару по п. 4.4 та п. 4.5 договору поставки за невчасно (понад 90 днів) оплачену продукцію на загальну суму 800977,99 грн. Різниця між розрахунками, виконаними позивачем в заяві про надання додаткових матеріалів та пояснень вих. № 074 від 21.03.2017р., та виконаними експертом в ході дослідження, виникла за рахунок невірного застосування курсу продажу євро ПАТ "Укрексімбанком" 01.07.2016р.: на сайті визначено 27,60 грн. за 1 євро, в розрахунку підприємства 27,7 грн. за 1 євро. Крім того, грошові кошти сплачені ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" 29.07.2016р. в сумі 265000,00 грн. не враховані в розрахунку, виконаному позивачем.

- За період з 23.01.2015р. по 02.12.2016р. (включно) загальна сума пені на заборгованість відповідача становить 3015052,20 грн. Різниця між пенею, нарахованою підприємством, та нарахованою в ході дослідження виникла за рахунок збільшення періоду заборгованості, яка встановлена і дослідженням, по оплаті товару, отриманого згідно накладної № 66 від 23.01.2016р., а не з 02.02.2016 отриманого по накладній № 114. Крім того, при розрахунку пені на заборгованість по оплаті товару, отриманого згідно накладних № 1186 від 28.07.2016р. та № 1225 від 01.08.2016р., підприємством не вірно розраховано кількість днів в періоді заборгованості, відповідно, 19 днів замість 36 днів та 15 днів замість 32 днів.

- За період з 23.01.2015р. по 02.12.2016р. (включно) за невчасно сплачену суму боргу в ході дослідження проведено нарахування 3 % річних на загальну суму 307599,38 грн. Різниця між 3 % річних на суму заборгованості, нарахованих підприємством, та нарахованих в ході дослідження виникла за рахунок збільшення періоду заборгованості, яка встановлена дослідженням, по оплаті товару, отриманого згідно накладної № 66 від 23.01.2016р., а не з 02.02.2016р. отриманого по накладній № 114.

- В ході проведеного розрахунку станом на 05.12.2016 встановлено: заборгованість ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" по договору поставки, з врахуванням донарахованої вартості імпортної складової товару, становить 27493702,26 грн.; загальна сума пені на заборгованість становить 3015052,20 грн.; 3 % річних на заборгованість становить 307599,38 грн.

Відповідач заперечує проти розрахунків позивача та судового експерта. Зокрема, відповідач зазначає, що при розрахунку імпортної складової вартості поставленого позивачем товару, і як наслідок, 3% річних та пені, експерт здійснив розрахунок виходячи із дат складання позивачем видаткових накладних та не взяв до уваги дат підписання покупцем видаткових накладних та дат передання товаросупровідних документів, що свідчать про момент переходу права власності, що не знайшло свого відображення у висновку судової економічної експертизи №130/131.

Суд відхиляє вказані зауваження виходячи з наступного.

Як зазначено вище, п. 4.4. договору передбачено, що покупець (відповідач) здійснює 100% оплату вартості партії товару протягом 90 (дев'яносто) календарних днів з дати фактичного отримання товару покупцем на підставі відповідної видаткової накладної. Згідно п. 6.4. договору датою поставки товару вважається дата, вказана покупцем у видатковій накладній при отриманні товару в пункті поставки (п. 6.1 договору). У випадку, якщо при прийманні товару представник покупця не вкаже у видатковій накладній дату отримання товару, то датою поставки буде вважатися дата видаткової накладної. Таким чином, відлік строку для оплати за товар починається з дати видаткової накладної. Щодо моменту надання позивачем відповідачу повного належного пакету товаросупровідних документів, які передбачені договором, то п. 6.6. договору сторони погодили, що у разі ненадання повного пакету документів, або надання неналежно оформлених документів, відповідач має право призупинити приймання товару та повідомити про це позивача, а позивач в свою чергу, зобов'язується надати/замінити документи протягом 5 календарних днів з дати фактичної передачі товару. У разі невиконання, відповідач має право відмовитися від товару з подальшим вивозом позивачем за власний рахунок.

Таким чином, умови договору не містять будь-якого зв'язку початку відліку строку оплати за товар з моментом (датою) передання усіх належних товаросупровідних документів.

Крім цього, правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару, визначені ст. 666 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) згідно якої, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Виходячи з наявних у справі доказів, відповідач не скористався правом, визначеним цією нормою ЦК України. Враховуючи це, суд вважає, що зобовязання по оплаті отриманого товару, згідно договору, виникає у відповідача впродовж 30 календарних днів з дати отримання покупцем товару. Дата отримання товару по договору підтверджується підписаними відповідачем видатковими та товарно-транспортними накладними.

Судом встановлено, що з 02.02.2016р. по 02.09.2016р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 27178954,31. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних (т. 1, а.с. 42-121), а також висновком судового експерта.

Згідно наявної в матеріалах справи картки рахунку 361 позивача з контрагентом ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" по договору № 09/06-2015 за 09.06.2015р.-02.12.2016р. (т. 1., а.с. 214-250; т. 2, а.с. 1-8):

- станом на 02.02.2016р. (дата першої спірної видаткової накладної, по якій, відповідно до даних позовної заяви, існує заборгованість по оплаті) заборгованість відповідача по договору становила 28145412,26 грн.;

- за період з02.02.2016р.по 05.09.2016р. позивачем поставлено відповідачу продукції на загальну суму 27178954,31 грн.;

- за період з 02.02.2016р. по 05.09.2016р. відповідачем за поставлену продукцію сплачено всього 28631642,27 грн.;

- за період з 02.02.2016р. по 05.09.2016р. позивачем донараховано по статті 4.4 договору 1244351,63 грн.;

- станом на кінець 05.09.2016р. заборгованість відповідача за поставлений товар становить 27937075,92 грн., з них 774167,43 грн. перерахунок вартості товару з врахуванням імпортної складової.

Факт поставки товару позивачем за період з 12.11.2015р. по 02.09.2016р. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних (т. 1, а.с. 42-121; т. 2, а.с. 157-183), також поставки за період з 23.01.2016р. по 02.09.2016р. підтверджуються копіями товарно-транспортних накладних (т. 2, а.с. 21-103).

За даними позивача борг відповідача за поставлений по 02.09.2016р. товар становить 27162908,48 грн., сума донарахування за оплачений товар у зв'язку з розрахунком імпортної складової - 774167,43 грн.

При дослідженні доданого до висновку експерта розрахунку суми заборгованості судом встановлено, що судовий експерт при здійсненні розрахунку основного боргу та скоригованої вартості товару здійснює зарахування здійснених відповідачем оплат одночасно на суму основного боргу та на різницю між скоригованою вартістю товару і вартістю товару згідно накладної. Тоді як позивач у своєму розрахунку розпочинає погашення перерахунку вартості з 02.09.2016р. (т. 3, а.с. 159). Також судовим експертом при здійсненні розрахунку різниці між скоригованою вартістю товару і вартістю товару згідно накладної не було враховано, що в формулі перерахунку вартості товару, погодженій сторонами в п. 4.5. договору, необхідно застосовувати менший із курсів продажу Євро за гривні, встановлених AT «Укрексімбанк» та ПАТ «ІНГ Банк Україна», станом на останній банківський день, що передує даті здійснення покупцем оплати за поставлений товар відповідно до п. 4.4 Договору. Експертом при нарахуванні було враховано лише курс AT «Укрексімбанк».

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє висновок судового експерта щодо розміру основного боргу та розміру різниці між скоригованою вартістю товару і вартістю товару згідно накладної.

Судом встановлено, що договором не закріплений механізм рознесення оплат та черговість зарахування коштів.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства.

Згідно наданих позивачем даних бухгалтерського обліку, наказів щодо облікової політики (т. 2, а.с. 143-154) здійснені відповідачем платежі були правомірно зараховані позивачем в рахунок оплати вартості товару, зазначеної у видаткових накладних, за якими був прострочений строк оплати. При цьому сплачених відповідачем коштів було недостатньо для погашення заборгованості щодо донарахувань у звязку із розрахунком імпортної складової.

Позивач вірно розрахував суми донарахувань за оплачений товар у звязку з розрахунком імпортної складової, використовуючи дійсні курси продажу євро, встановлені погодженими в договорі банківськими установами на дати, що передують датам здійснення платежів, щодо коректного переліку видаткових накладних, в розрізі яких були зараховані оплати відповідача.

Суд також зазначає, що станом на 01.07.2016р. курс продажу євро до гривні, встановлений АТ «УКРЕКСІМБАНК», становив 27,6 гривень за 1 євро, що повністю відповідає курсу, який зазначений у розрахунку позивача.

Також у висновку експерта № 130/131 від 19.06.2017р. зазначено, що позивач не врахував платіж від 29.07.2016р. у сумі 265000,00 грн. Судом встановлено, що вказаний платіж враховано позивачем у таблиці черговості зарахування суми вхідного платежу (т. 3, а.с. 157) та в оборотно-сальдовій відомості (картка рахунку № 361) позивача (т. 2, а.с. 6).

Крім цього, судом не беруться до уваги здійснені судовим експертом розрахунки пені та 3% річних, оскільки судовим експертом взято для розрахунку більший період, ніж зазначено позивачем у розрахунку, а також тому що нарахування пені та річних здійснено експертом на суми основного боргу, які визначені ним не вірно (вище зазначено причини помилок).

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази оплати товару в повному обсязі.

Відповідач заперечень щодо суми основного боргу не надав. Проти розрахунку суми донарахування за оплачений товар у зв'язку з розрахунком імпортної складової, який здійснено позивачем, відповідач заперечує, проте контррозрахунку донарахувань ним не надано.

Судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок донарахувань за імпортну складову відповідає умовам договору, зокрема, п. 4.5. договору та є вірним.

Також суд зазначає, що позивачем на донарахування за оплачений товар у звязку із розрахунком імпортної складової було оформлено та зареєстровано коригування до податкових накладних (т. 1, а.с. 122-213). Вказані коригування під час формування свого податкового кредиту були використані відповідачем, що підтверджується доданими до листа Гадяцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області № 366/10/16-07-10 від 23.08.2017р. документами (т. 3, а.с. 180-187).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач фактично визнав суми донарахувань за оплачений товар у звязку з розрахунком імпортної складової вказані у розрахунку поданому позивачем.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 27162908,48 грн. загальної вартості поставленого товару та 774167 грн. 43 коп. донарахування за оплачений товар у звязку з розрахунком імпортної складової є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9.9. договору у випадку невиконання або неналежного виконання грошових зобов'язань згідно п. 4.4. даного договору покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем надано контррозрахунок суми пені. Судом перевірено надані сторонами розрахунки пені та встановлено, що позивач правомірно нарахував відповідачу 2948248,51 грн. пені на прострочені суми оплати за загальний період з 04.05.2016р. по 02.12.2016р. В зв'язку з цим вимога позивача щодо стягнення пені підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також судом встановлено, що позивач правомірно нарахував 3% річних від прострочених сум за загальний період з 04.05.2016р. по 02.12.2016р. Позовна вимога про стягнення 301791,08 грн. річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (вул. Героїв Майдану 82, офіс 24, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пекеджинг Україна" (ОСОБА_2 Українки, 34, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 346168 грн. 48 коп. вартості поставленого товару, 774167 грн. 43 коп. донарахування за оплачений товар у звязку з розрахунком імпортної складової, 2948248 грн. 51 коп. пені, 301791 грн. 08 коп. 3% річних, 206700 грн. 00 судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.2017р.

Головуючий суддя ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_6

Суддя ОСОБА_7