ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" листопада 2017 р.Справа № 922/3198/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 10348,38 грн.
за участю представників:

позивача - Чикаліної Г.В., довіреність №007Др-39-1216 від 30.12.2016;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 2094,87 грн. - 3% річних та 8253,51 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №114172MI03GP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) від 01.01.2016, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних в сумі 2094,87 грн. та інфляційних втрат в сумі 8253,51 грн. згідно ст. 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 вересня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11 жовтня 2017 року об 11:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

09 жовтня 2017 року позивач надав заяву (вх. №32888), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 67269,20 грн., з яких: 56920,82 грн. - сума основного боргу, 2094,87 грн. - 3% річних, 8253,51 грн. - інфляційних втрат, а також просить суд стягнути з відповідача 1600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" заяву - без розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено на 01 листопада 2017 р. о 10:00 год.

30 жовтня 2017 року позивач надав змінену позовну заяву (вх. №35413), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 67269,20 грн., з яких: 56920,82 грн. - сума основного боргу, 2094,87 грн. - 3% річних, 8253,51 грн. - інфляційних втрат, а також просить суд стягнути з відповідача 1600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 листопада 2017 року відмовлено в прийнятті зміненої позовної заяви (вх. №35413 від 30.10.2017).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 листопада 2017 року розгляд справи відкладено на 15 листопада 2017 р. о 11:30 год.

Представник позивача 15 листопада 2017 року до господарського суду надав клопотання (вх. №37668) про долучення до матеріалів справи виписки з банку про здійснення оплат, яке судом задоволено та надані документи долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача повідомив про те, що після звернення з даним позовом до суду відповідач повністю сплатив суму боргу та суму судового збору за подання позову до господарського суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно діючого законодавства.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (надалі - Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Споживач) було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) №114172MI03GP016 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору річний плановий обсяг постачання газу до 2,52 тис.куб.м.

Відповідно до п.1.3. Договору планові обсяги постачання газу по місяцях: 1 квартал - лютий - 0,5 тис.куб.м., березень - 0,3 тис.куб.м., 2 квартал - квітень 0,2 тис.куб.м., травень - 0,2 тис.куб.м., червень - 0,2 тис.куб.м., 3 квартал - липень - 0,18 тис.куб.м., серпень - 0,18 тис.куб.м., вересень - 0,18 тис.куб.м.; 4 квартал - жовтень -0,18 тис.куб.м., листопад - 0,2 тис.куб.м., грудень - 0,2 тис.куб.м.

Згідно з п.2.9. Договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим зобов'язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання - передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання - передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.п.2.9.1., п.п. 2.9.2., п.п.2.9.3., п.п.2.9.4., п.п.2.9.5. п.2.9. Договору).

Згідно з п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.п.4.2.1, п.п.4.2.2., п.п.4.2.3. п.4.2. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1. Договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк (п.11.2. Договору).

Позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу природний газ у кількості: квітень 2016 р. - 7,138 тис.м. куб. на загальну суму 59 074,37грн., що підтверджується реєстром обсягів розподіленого природного газу споживачам ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" за квітень 2016 р., підписаним Замовником - ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" та Газорозподільним підприємством - ПАТ "Харківміськгаз".

Позивач зазначає, що відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ на суму 2153,55 грн., а тому заборгованість відповідача за поставлений йому у квітні 2016 року природний газ становить 56920,82 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання свого зобов'язання щодо оплати спожитого у квітні 2016 року природного газу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 2094,87 грн. за період з 11.05.2016 по 02.08.2017 та інфляційних втрат в сумі 8253,51 грн. за період травень 2016 по червень 2017.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно пункту 1 статті 202, пункту 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до приписів частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 цього Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Згідно п.1, п.2 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2496 підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов. Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов'язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданої позивачем до матеріалів справи виписки з банку по особовому рахунку позивача відповідач 10.11.2017 сплатив суму 3% річних - 2094,87 грн., інфляційних втрат - 8253,51 грн. та 1600,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Отже, після порушення провадження у справі відповідачем в повному обсязі сплачено заявлені до стягнення 3% річних - 2094,87 грн., інфляційних втрат - 8253,51 грн., у зв'язку з чим на час розгляду справи відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Керуючись ст.ст. 6, 202, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 628, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 65, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/3198/17припинити .

Суддя І.О. Чистякова