ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.11.2017р. Справа № 917/1886/17

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром", вул. Шевченко, 33, с. Вікторія, Пирятинський район, Полтавська область,37044

про : 1. визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" щодо ненадання інформації протиправними;

2. зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" надати запитувану інформацію;

3. визнання частково рішення загальних зборів недійсним, а саме: в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_1 в резервний фонд та виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" про: 1. визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" щодо ненадання інформації протиправними; 2. зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" надати запитувану інформацію; 3. визнання частково рішення загальних зборів недійсним, а саме: в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_1 в резервний фонд та виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром".

Дана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо подачі позовів.

Відповідно до п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів); виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Заявлена позивачем в прохальній частині позовної заяви вимога про зобов'язання відповідача надати запитувану інформацію не містить переліку яку саме інформацію необхідно зобов'язати надати відповідача.

При повторному зверненні з даним позовом до суду позивачу необхідно зазначити яку саме запитувану інформацію необхідно зобов'язати надати відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Надані позивачем до позову ксерокопії документів (а саме: статут ТОВ "Укрканпром"; повідомлення від 03.10.2017 року; вимога від 13.10.2017 року; лист; вимога від 07.11.2017 року; вимога від 14.11.2017 року; заява від 14.11.2017 року; довіреність від 09.11.2017 року) на підставі яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, є незасвідченими належним чином копіями документів без слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, що суперечить викладеному вище та не можуть бути прийняті як належні докази у підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві.

Згідно з п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлені ст.4 вказаного Закону (за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ст. 7 Закону України від 21.12.2016 року №1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб -1600,00 грн.

У прохальній частині позовної заяви позивач ставить три вимоги про:

1. визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" щодо ненадання інформації протиправними;

2. зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрканпром" надати запитувану інформацію;

3. визнання частково рішення загальних зборів недійсним, а саме: в частині створення резервного фонду та відрахування дивідендів ОСОБА_1 в резервний фонд та виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрканпром".

З викладеного вище вбачається, що позивачем ставиться три вимоги немайнового характеру.

В ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви на підтвердження сплати судового збору позивачем додано квитанцію №180 від 15.11.2017 року на суму 1600,00 грн. та квитанцію №178 від 15.11.2017 року на суму 1600,00 грн., що не відповідає вище викладеному, оскільки підтверджує оплату судового збору за двома позовними вимогами з трьох заявлених.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пункт 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами виконання позивачем обов'язку, покладеного на нього ст. 56 ГПК України, є опис вкладення до цінного листа із зазначенням у ньому кількості відправлених документів та їх назви і поштова квитанція.

Позивачем в якості доказу направлення відповідачу позовної заяви з додатками до позову додано тільки поштову квитанцію від 15.11.2017 року (без опису вкладення у цінний лист), з якої неможливо встановити, які саме документи були направлені відповідачу.

Відповідно до приписів п.6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову. Зазначена заява повертається позивачу разом з позовною заявою.

Керуючись п. п. 3,4,6 ст. 63, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява і документи, зазначені в ній, як додатки та заява про забезпечення позову з додатками.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень. За необхідності повернення судового збору до суду подається відповідна заява та оригінали відповідних квитанцій.

Суддя Тимощенко О.М.