донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

20.11.2017 справа №913/723/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: ОСОБА_4
від позивача: не зявились
від відповідача:не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганського міського центру зайнятості, м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 р.
у справі№913/723/17 (суддя Ворожцов А.Г.)
за позовом до відповідача проЛуганського міського центру зайнятості, м. Сєвєродонецьк, Луганська області Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк, Луганська область стягнення 3593 грн.28 коп.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 р. Луганський міський центр зайнятості, м. Сєвєродонецьк Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом №1/01-729 від 31.08.2017 р. до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк про стягнення 3 593,28 грн. (а.с.3-4).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що 21.02.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання природного газу № 01-08-18/14.

Рішенням господарського суду Луганської області від 11.10.2017р. у даній справі у задоволені позовних вимог відмовлено повному обсязі (а.с.71-72).

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надано до матеріалів справи копії договору, а тому в позові було відмовлено.

Позивач, Луганський міський центр зайнятості, м. Сєвєродонецьк Луганської області, звернувся із апеляційною скаргою №1/01-893 від 19.10.2017 р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 р. по справі №913/723/17 та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог (а.с.78-79).

Вважає прийняте судове рішення незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Також, апелянт посилається на те, що в ході розгляду справи суд першої інстанції не врахував той факт, що договір про постачання природного газу був укладений в результаті проведення процедури закупівлі в одного учасника. Однак, під час розгляду справи Луганський міський центр зайнятості не мав змоги надати господарському суду Луганської області даний договір, оскільки адміністративна будівля Луганського міського центру зайнятості що розташована у центрі міста Луганськ за адресою вул. 50 років утворення СРСР, 22 «Б», майно та документація захоплено невідомими особами, про що органами МВС за заявою центру зайнятості порушено кримінальне провадження за номером у ЄРДР 0001702. Крім того, господарський суд Луганської області не взяв до уваги той факт, що центр зайнятості припинив свою діяльність, у звязку з настанням обставин непереборної сили, тому позивач відзначає, що не мав можливості сповістити відповідача заздалегідь.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Радіонова О.О., Татенко В.М. (а.с.76).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2017 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, справу призначено до розгляду на 20.11.2017 р. об 14:15 год.(а.с.77).

07.11.2017 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк, Луганська область надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 р. без змін (а.с.86-87).

20.11.2017 р. в судове засідання представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с.85) у звязку із чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представників сторін, що не скористалися правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання (а.с.92).

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №913/723/17.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 року відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви, між Луганським міським центром зайнятості та Публічним акціонерним товариством «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк, Луганська область було укладено договір про постачання природного газу №01-08-18/14 від 21.02.2014 р. Даний договір укладався для надання відповідної послуги за конкретною визначеною адресою, а саме, вул. 50 років утворення СРСР, 22 «Б», що на сьогодні є тимчасово окупованою територією.

Однак, договору про постачання природного газу №01-08-18/14 від 21.02.2014 р. ані позивач ані відповідач до матеріалів справи не надав.

Позивач посилається, що з 01.07.2014 р. у місті Луганську почалася активна фаза антитерористичної операції. У звязку із цим центр зайнятості працював у режимі чергувань. Діяльність Луганського міського центру зайнятості було зупинено 15.07.2017р., згідно наказу Луганського обласного центру зайнятості від 15.07.2014р. №64 «Про час простою».

Позивач зазначає, що оскільки послуги після припинення діяльності Луганського міського центру зайнятості не отримувалися, а оплата здійснювалася за всі вищевказані послуги принципом передоплати, то дані факти призвели до виникнення дебіторської заборгованості. Крім того, посилається на бухгалтерську довідку №1/01-785 від 18.09.2017 р. та зазначає, що Луганським міським центром зайнятості було перераховано кошти у розмірі 97107,60 грн. (а.с.55). Але, підтвердження перерахування саме за вказаним договором та за зазначеними послугами в матеріалах справи відсутні.

Доказами існування спірного договору позивач вважає його лист на адресу відповідача від 01.06.2017 р. за № 1/01-510 (а.с.6), лист-відповідь відповідача від 12.06.2017р. за №01-02-45/1136 (а.с. 7), акт звірення розрахунків станом на 31.08.2017 р., який складений позивачем (а.с. 6-10), та аудиторський звіт №04 за результатами проведення планового внутрішнього фінансового аудиту за період з 01.11.2014р. по 01.04.2017р. від 09.06.2017р. (а.с.11-15), на сторінці 13 якого значиться дебіторська заборгованість з оплати природного газу в сумі 3593,28 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку що докази, які містьться в матеріалах справи, а саме акт звірки взаєморозрахунків, на який посилається позивач, як зведений обліковий документ не належить до первинних документів бухгалтерської звітності і не може вважатися належним доказом проведення цих операцій та наявності заборгованності у субєкта господарювання.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку є первинні документи, які фіксують здійснення господарських операцій.

Первинний документ документ, який містить інформацію про господарську операцію та підтверджує її здійснення, згідно ст.1 вищенаведенего Закону України.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія Сертифікату №749 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №349/05-4 на №01-02-61 від 29.09.2014 р. в якому зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Луганськгаз» є юридичною особою (ідентифікаційний код юридичної особи 05451150) та здійснює основну господарську діяльність на території Луганської області, однак на підставі наданих документів та відповідно до п.100.4 і 100.5 ст.100 Податкового кодексу України, Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 липня 2014 року для Публічного акціонерного товариствастачанню та газифікації «Луганськгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчів актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. (а.с.32).

Відповідач не обґрунтовано заперечує проти укладання договору, крім того не надав ніяких пояснень куди саме здійснювалось зарахування 97 107,60 грн. І взагалі, чи отримував він ці кошти від позивача. Однак, в матеріалах справи міститься заперечення на позов від ПАТ «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк, Луганська область (а.с.24-30), в яких останній посилається на пункт 2.14 стандартної Технічної угоди «про порядок організації обліку природного газу» також, в матеріалах справи міститься копія переліку закупівель замовника «Докладна інформація про закупівлю» (а.с.60, 61), в якому зазначено інформацію про процедуру закупівлі: дата акцепту: 03.02.2014 р.; переможець: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»; вартість договору: 235 850 грн.; дата договору 21.02.2014 р., відтак, відповідач підтвердив можливість наявності договору між сторонами. Але, за бухгалтерським обліком мав можливість визначити обсяги поставленого природного газу у спірний період.

Також, Публічне акціонерне товариство «Луганськгаз» зазначає, що тільки після відновлення контролю Української влади на території Луганської області, або прийняття окремого рішення компетентними органами державної влади та отримання первинних документів,які знаходяться в приміщенні Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» у м. Луганськ, буде можливо точно визначити, чи були договірні взаємовідносини ПАТ «Луганськгаз» та Луганський міський центр зайнятості. Вважає, що реальні обсяги споживання природного газу по обєктам позивача, за відповідний період, зі здійсненням розрахунків та нарахувань, на умовах договору та законодавства на даний час визначити неможливо.

Дослідивши матеріали справи судова колегія дійшла висновку, що позивач не надав до матеріалів справи доказів щодо перерахування коштів у розмірі 97 107,60 грн. на рахунок відповідача. А тому, відсутні докази щодо виконань саме договору про постачання природного газу №01-08-18/14 від 21.02.2014 р. Жодний висновок, який надано позивачем не містить підтвердження ані розміру, ані підстав перерахування коштів позивачем відповідачу.

А тому, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених в постанові апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганського міського центру зайнятості, м. Сєвєродонецьк, Луганська область на рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 року у справі №913/723/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 11.10.2017 року у справі №913/723/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді О.О.Радіонова

ОСОБА_3

Надр.4 прим:

1позивачу;

1 відповідачу;

1 ДАГС;

1ГСЛО