ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" листопада 2017 р. Справа № 903/736/17

за позовом Заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Рожищенської міської ради Волинської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська нафтогазова компанія"

про стягнення 138 370, 00 грн. збиткі

Суддя Костюк С. В.

Секретар судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 1103/02-17/2-17 від 22.11.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 17.10.2017 року;

від прокуратури: ОСОБА_4, прокурор відділу, посвідчення № 036131 від 29.10.2015 року.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

СУТЬ: Заступник керівника Маневицької прокуратури Волинської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Рожищенської міської ради до ТзОВ Волинська нафтогазова компанія про стягнення 138370,00 грн. збитків.

Позов обґрунтовує тим, що згідно Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м.Рожище, затвердженого рішенням Рожищенської міської ради № 59/5 від 22.10.2015 року, відповідач був зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Рожище шляхом укладення договору про пайову участь ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності. Водночас ухилення замовника відповідача від укладення договору пайової участі до прийняття обєкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобовязань та вимог вищезазначеного закону.

Так, позивачем 03.08.2016 року направлено на адресу відповідача повідомлення про необхідність укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста, у листі-відповіді зазначено, що товариство проводило лише реконструкцію операторської, а не забудова земельної ділянки, тому на нього не поширюється дія ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Зазначає, що здійснена відповідачем реконструкція охоплюється законодавчим визначенням забудови, тому відповідач є замовником.

Вказує, що неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обовязку взяти участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, яка кореспондується із зверненням позивача до відповідача з заявою укласти договір, є протиправною поведінкою останнього, внаслідок якої міська рада позбавлена права отримати кошти на розвиток інфраструктури населеного пункту, що підпадає під визначення упущеної вигоди, яку особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

При правовому обґрунтуванні позову посилається на норми Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, судову практику Верховного суду України викладену у постановах № 903/312/16 від 22.03.2017 року, № 908/6328/15 від 12.07.2017 року, № 908/376/16 від 21.09.2016 року.

Відповідач у відзиві на позов, вважає вимоги позивача безпідставними та незаконними, а тому просить в позові відмовити.

При цьому зазначає, що позов подано заступником керівника місцевої прокуратури, що суперечить ст. 37 Закону України Про прокуратуру, згідно сертифікату ІУ № 66 виданого на підставі акта готовності обєкта до експлуатації від 27.11.2017 року проводилась реконструкція операторської для АЗС по вул.1-го Травня, 1-Д в м.Рожище; для застосування відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини, за відсутності хоча б одного з яких цивільно-правова відповідальність не настає.

Вважає, що виходячи з системного аналізу норм Закону України Про планування містобудівної діяльності, а саме п.п. 4,13 ст. 1, ст. 2, ч.ч. 2,3,9 ст. 40, дія цього закону на відповідача не поширюється, оскільки, як підтверджено матеріалами справи ТзОВ Волинська нафтогазова компанія, здійснювало лише реконструкцію приміщення, без забудови нової земельної ділянки, а отже не є замовником будівництва у звязку з чим у нього був відсутній обовязок укладати договір про пайову участь та сплачувати кошти пайової участі.

У відзиві посилається на правову позицію, викладену в постановах Вищого господарського суду України від 05.07.2016 року по справі № 908/271/16, від 26.07.2016 року у справі № 908/6104/15.

Також у відзиві не погоджується з заявленою сумою збитків в розмірі 138770,00 грн., оскільки ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності встановлено, що граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд.

В судовому засіданні прокурор та позивач підтримали заявлену вимогу та просять позов задоволити.

Відповідачем подано додаткове пояснення до відзиву на позов, в якому, зокрема, зазначено що згідно п.3.1 Порядку залучення коштів пайової участі, який є додатком № 1 до рішення міської ради від 22.10.2015 року № 59/5, встановлений розмір пайової участі замовника у створені і розвитку інфраструктури міста, що встановлюється для обєктів будівництва АЗС всіх типів 10%. Згідно визначення обєкти будівництва це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, комунікації, лінійні обєкти інженерно- транспортної інфраструктури, замовник будівництва це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території у м. Рожище і подала в установленому порядку відповідну заяву.

З врахуванням зазначених визначень, вказує, що при реконструкції будівлі не передбачено внесення коштів пайової участі, оскільки у вищезазначеному порядку не йдеться про реконструкцію існуючої споруди, тому вважає, що при реконструкції вже існуючої будівлі не застосовується норми ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної ділянки», а відтак позивач не повинен вносити кошти пайової участі у розвиток інфраструктури м. Рожище.

З наведених в пояснені підстав, просить в задоволені позову відмовити.

Також подав клопотання про витребування доказів, зокрема: оригіналу рішення Рожищенської міської ради № 59/5 від 22.10.2015 року, протоколу та журналу шостого скликання сесії Рожищенської міської ради.

Дане клопотання обґрунтовує тим, що долучена до позовної заяви копія рішення не підписана міським головою ОСОБА_5, на рішенні лише печатка виконавчого комітету Рожищенської міської ради, також даного рішення не виявлено на офіційному веб-сайті Рожищенської міської ради, що є порушенням Закону України « Про доступ до публічної інформації», яким, зокрема, передбачено, що результати поіменного голосування розміщуються в день голосування на офіційному веб-сайті ради і зберігаються протягом необмеженого строку, результати голосування є невідємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення їх в дію.

Дане клопотання розглянуто в судовому засіданні та задоволено.

Представником відповідача подано заяву про продовження строку розгляду справи.

Водночас, враховуючи те, що справа на розгляд судді Костюк С. В. була передана згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу 02.10.2017 року, строк розгляду даної справи за ст. 69 ГПК України до 02.12.2017 року, а тому підстави продовження розгляду спору відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 38, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ :

1. Розгляд справи відкласти на 29.11.2017 року на 10 год. 30 хв.

2. Зобовязати позивача надати суду рішення міської ради від 22.10.2015 року, №59/5, оформлене належним чином, для огляду в судове засідання представити його оригінал, докази оприлюднення даного рішення (протокол, журнал сесії Рожищенської міської ради шостого скликання, тощо).

Суддя С. В. Костюк