ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Справа № 910/1722/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Апекс - Банк"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017
у справі№ 910/1722/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка"
доПублічного акціонерного товариства "Апекс - Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре Агро"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванов Павло Юрійович
провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
за участю представників сторін:

позивача: Леонов Ю.М.

відповідача: Драненко Я.В.

третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору, на стороні позивача: Чирський Ю.В.

третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на стороні відповідача: Драненко Я.В.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Романівська райагропромтехніка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Апекс-банк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 237, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. від 20.05.2014 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: на будівлі та споруди (насосоної станції).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 910/1722/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/1722/16, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/1722/16 (суддя Ярмак О.М.) у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді Сітайло Л.Г., суддів Баранця О.М., Пашкіної С.А.) скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/1722/16, прийнято нове рішення; позов Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 237, вчинений 20.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Апекс - Банк"звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі № 910/1722/16, рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у цій справі залишити без змін.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що судом не взято до уваги, що під час розгляду справи позивач не доводив відсутності заборгованості перед банком та не спростовував її розмір, а отже і не встановив факту порушення прав позивача. Також вказує, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без з'ясування всіх обставин справи.

23.10.2017 до Вищого господарського суду України надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" на касаційну скаргу, в якому позивач просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги та скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акту, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 22 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Апекс-банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" було укладено Кредитний договір № ЮКЛ/220312/1 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування - 30000000 грн. та терміном повного повернення кредиту - 20.03.2013.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору плата за користування кредитом, у вигляді процентів, становить 23,0% річних в період до 31 грудня 2012 включно.

Пунктом 1.2.1 Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди № 8 від 05.03.2013, встановлено, що починаючи з 01.06.2012 плата за користування кредитом на поточний місяць, у вигляді процентів, становить: 23,0%, у разі якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки постачальника, відкриті в ПАТ "АПЕКС-БАНК", за попередній місяць відповідає обсягам, встановленим в п. 3.3.10 цього договору; 24,0%, у разі якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки постачальника, відкриті в ПАТ "АПЕКС-БАНК", за попередній місяць не відповідає обсягам, встановленим в п. 3.3.10 цього договору.

Починаючи з 05.03.2013 плата за користування кредитом на поточний місяць у вигляді процентів становить: 25,0%, у разі якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки постачальника, відкриті в ПАТ "АПЕКС-БАНК", за попередній місяць відповідає обсягам, встановленим в п. 3.3.10 цього договору; 26,0%, у разі якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки постачальника, відкриті в ПАТ "АПЕКС-БАНК", за попередній місяць не відповідає обсягам, встановленим в п. 3.3.10 договору.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту позичальнику з позичкового рахунку, відкритого за договором, до повного погашення заборгованості за кредитом на суму зобов'язань позичальника.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Кредитного договору в забезпечення зобов'язань за цим договором банком приймається іпотека нерухомості, а саме: будівлі та споруди (насосної станції), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ПАТ "Романівська Райагропромтехніка", заставною вартістю 217386,96 грн, без урахування ПДВ.

Пунктом 4.1 Кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє протягом періоду прострочення відповідного грошового зобов'язання, суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення (з дати виникнення простроченої заборгованості по дату погашення простроченої заборгованості, включаючи дату погашення).

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору при несвоєчасному поверненні кредиту, процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5 % від суми непогашеного боргу.

В подальшому, як визначено апеляційним господарським судом, між сторонами укладено 25 Додаткових договорів до Кредитного Договору № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012.

Так, відповідно до Додаткового договору від 05.03.2013 № 8 термін повного повернення кредиту встановлюється до 03.03.2014, ліміт кредитування - 45000000 грн. Встановлено графік зменшення ліміту кредитування та встановлено відсоткові ставки за користування кредитними коштами.

Судами з'ясовано, що на виконання умов Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит, що підтверджується виписками з особового рахунку позичальника з дати відкриття (23.03.2012) по 20.05.2014.

22 березня 2012 року, з метою забезпечення виконання ТОВ "ЛОТУРЕ АГРО" зобов'язань за Кредитним договором, між ПАТ "Апекс-банк", як іпотекодержателем, та ПАТ "Романівська райагропромтехніка", як іпотекодавцем, укладено Договір іпотеки (далі - Договір іпотеки), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак І.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1732.

Відповідно до умов Договору іпотеки іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в забезпечення виконання основного зобов'язання за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 щодо повернення кредиту у вигляді відновлювальної відкличної лінії з лімітом кредитування 30000000 грн. у строк до 20.03.2013 нерухоме майно, а саме будівлі та споруди (насосної станції), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктами 4.1.1 п. 4.1 Договору іпотеки встановлено, що при порушенні боржником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та/або комісій за користування кредитом, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем зобов'язань та умов згідно з цим договором та у випадках встановлених законом, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог по основному зобов'язанню, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку передбаченому законодавством України, зокрема, Законами України "Про іпотеку", "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом: та іпотечні сертифікати" тощо.

Згідно з пп. 3.3.2 Договору іпотеки, крім зобов'язань, які випливають з інших положень цього договору, іпотекодержатель зобов'язаний при невиконанні або неналежному виконанні боржником основного зобов'язання та/або умов Кредитного договору та/або цього договору надіслати іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов Кредитного договору та/або умов цього договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя із зазначенням вимог, необхідних до виконання або усунення.

Відповідно до п. 4.1.2 Договору іпотеки, іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання боржником порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п. 3.3.2. цього договору.

Спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки зазначається іпотекодержателем у офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю відповідно до пп. 3.3.2. цього договору (пп. 4.1.4 Договору іпотеки).

Сторонами у пп. 4.1.3 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з п. 6.6 Договору іпотеки будь-які повідомлення, прохання або вимоги, що пред'являються або надсилаються сторонами по цьому договору повинні надсилатись рекомендованим листом з повідомленням.

05 березня 2013 року сторонами Договору іпотеки укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак І.В. та зареєстровано у реєстрі за № 765. Так, Договір іпотеки викладено в редакції за умовами якої боржник зобов'язаний повернути кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 45000000,00 грн., в термін до 03.03.2014 включно, відповідно до умов Кредитного договору; боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця проценти за користування грошовими коштами в розмірі 23 % річних, а з 01.06.2012 в розмірі 23 % річних або 24 % річних, а з 05.03.2013 в розмірі 25 % річних або 26 % річних, в залежності від виконання умов Кредитного договору у порядку та строки, що визначені Кредитним договором.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору іпотеки, при порушенні боржником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та/або комісій за користування кредитом, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем зобов'язань та умов цього договору та у випадках встановлених законом, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог по основному зобов'язанню, шляхом звернення стягнення на предмет, іпотеки, у порядку передбаченому законодавством України, зокрема, Законами України "Про іпотеку", "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом: та іпотечні сертифікати" тощо.

Згідно з пп. 4.1.2 Договору іпотеки, іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання боржником порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п. 3.3.2. цього договору.

Сторонами у пп. 4.1.3 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки зазначається іпотекодержателем у офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю, відповідно до п.п. 3.3.2 цього договору (пп. 4.1.4 Договору іпотеки).

Згідно з пп. 3.3.2 Договору іпотеки, крім зобов'язань, які випливають з інших положень цього договору, іпотекодержатель зобов'язаний при невиконанні або неналежному виконанні боржником основного зобов'язання та/або умов Кредитного договору та/або цього договору надіслати іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов Кредитного договору та/або умов цього договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя із зазначенням вимог необхідних до виконання або усунення.

Відповідно до п. 6.6 Договору іпотеки будь-які повідомлення, прохання або вимоги, що пред'являються або надсилаються сторонами по цьому договору повинні надсилатись рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктом 1.3 Договору іпотеки сторони погодили, що вартість предмету іпотеки становить 217386,96 грн. (заставна вартість).

Апеляційним господарським судом встановлено, що у зв'язку з порушенням позичальником грошових зобов'язань за Кредитним договором, банк надіслав іпотекодавцю повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов'язань від 05.03.2014 № 216, в якому зазначав про існування у позичальника станом на 05.03.2014 заборгованості, а саме: 45000000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3954464,72 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 2485277,35 грн. - пеня (37554,11 грн.) та штраф (2447723,24 грн.), яку банк вимагав негайно погасити.

Також, у вказаних повідомленнях відповідач зазначив, що вказана сума пені актуальна виключно при погашенні заборгованості за Кредитним договором в термін до 05.03.2014, у випадку погашення заборгованості після вказаної дати, сума пені підлягає уточненню. Також, у вказаному повідомленні банк зазначив, що у разі невиконання порушених зобов'язань за кредитним Договором, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб, передбачений чинним законодавством та договором іпотеки.

Крім того банком надіслано позивачу лист від 06.03.2014 № 224 та позичальнику лист від 06.03.2014 № 226, якими останніх повідомлено про допущену при розрахунку пені помилку у розмірі облікової ставки НБУ. Враховуючи наведене, відповідач вимагав від позивача та третьої особи усунення порушень за Кредитним договором, а саме: погасити заборгованість у таких сумах: 45000000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3954464,72 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2482594,91 грн. - пеня (34871,67 грн.) та штраф (2447723,24 грн.) за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

20 травня 2014 року банк звернувся до приватного нотаріуса Іванова П.Ю. із заявою на вчинення виконавчого напису № 471/1 на Договорі іпотеки від 22.03.2012 за реєстровим №1732.

20 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. вчинено виконавчий напис № 237 на Договорі іпотеки про звернення стягнення на предмет іпотеки (будівлі та споруди (насосної станції), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать ПАТ "Романівська райагропромтехніка" на праві приватної власності) для задоволення вимог ПАТ "Апекс-Банк" на загальну суму 52584198,63 грн. за Кредитним договором. Строк, за який проводиться стягнення заборгованості - з 04.03.2014 до 20.05.2014, включно.

Як визначено судом апеляційної інстанції, 12 березня 2014 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" до ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" та Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" на користь Публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" заборгованості за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 в розмірі 51437059,63 грн., в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Апекс-Банк" за кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 в розмірі 51437059,63 грн. звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, що належить ОСОБА_9, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Апекс-Банк" за кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 в розмірі 51437059,63 грн. звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, що належить Публічному акціонерному товариству "Романівська райагропромтехніка".

Згідно із ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 № 6-17887св15, судами (рішення Печерського районного суду міста Києва від 28.11.2014 року) встановлено, що ще до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, 12 березня 2014 року відповідач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищенаведеним позовом про стягнення боргу та звернення стягнення на іпотечне/заставне майно, у якому відкрито провадження 28 березня 2014 року.

Предметом позову у справі є позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 237, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю. від 20.05.2014 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: на будівлі та споруди (насосоної станції).

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилається на порушення порядку його вчинення, зокрема наявності спору відносно суми кредитної заборгованості за Кредитним договором, що свідчить про відсутність безспірності вимог відповідача до боржника за договором.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем доведено надання нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також належне направлення та отримання позивачем і третьою особою-2 письмових повідомлень (вимог) про усунення порушень, а розмір заявлених позовних вимог та його складові у справі № 761/7274/14-ц станом на 20.05.2014 були тотожними тим, щодо яких вчинено спірний виконавчий напис.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в повному обсязі згідно із положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, не погодився із висновками місцевого господарського суду про безспірність заборгованості з тих підстав, що на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису у суді існував спір про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне/заставне майно, а тому вимоги ПАТ "Апекс-Банк" на час вчинення виконавчого напису нотаріуса не можуть вважатись безспірними.

З урахуванням встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України, переглядаючи у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції у цій справі, виходить з наступного.

Як передбачено до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.1, 3.2, 3.4 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення, зазначені у Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172 (в редакції на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 у справі № 6-141цс14, від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника.

Встановивши, що до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва вже перебувала справа за позовом ПАТ "Апекс-банк" до ТОВ "Лотуре-Агро", ОСОБА_9 та ПАТ "Романівська райагропромтехніка" про стягнення боргу та звернення стягнення на іпотечне/заставне майно, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, вимоги за кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 не були безспірними, у зв'язку із чим визнав цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком апеляційного господарського суду, який відповідає встановленим обставинам справи та зроблений із вірним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Оцінка та перевірка обставин справи і доказів не віднесена до повноважень касаційної інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом апеляційної інстанції в порядку ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Викладені у касаційній скарзі доводи скаржника обґрунтованих висновків суду не спростовують та зводяться до заперечень щодо здійсненої ним оцінки доказів у справі та доведення інших обставин, ніж ті, що були встановлені апеляційним судом, в той час як згідно з вимогами ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та з урахуванням наведених приписів процесуального закону, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Апекс - Банк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 910/1722/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді Л. Гольцова

Т. Козир