ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 Справа №917/1803/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл",

вул. Мечникова, 3, м. Київ, 01601

до Приватного підприємства "Медікос",

АДРЕСА_1, 37500

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 підприємство "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції",

вул. Астрономічна, 33, м. Харків, 61085

про стягнення 82 500,00 грн. попередньої оплати, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Медікос" про стягнення 82500,00 грн. попередньої оплати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язання за укладеним між сторонами 12.10.2015 договором поставки №34.

Ухвалою суду від 15.11.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.11.2016.

30.11.2016 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції", з посиланням на те, що ДП "ДНЦЛЗ" є однією із сторін договору поставки №34, укладеного 12.10.2015, а тому рішення по вказаній справі може вплинути на права та обов'язки вказаного підприємства.

Ухвалою суду від 30.11.2016 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 підприємство "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції", розгляд справи відкладено на 21.12.2016.

11.01.2017 відповідачем подано відзив на позовну заяву №1 від 09.01.2017, в якому Приватне підприємство "Медікос" проти задоволення вимог заперечує, зокрема вказує, що позови з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів. Тобто, термін пред'явлення позову сплив 05.08.2016.

Позивач 11.01.2017 надав суду клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 11.01.2017 продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 25.01.2017.

24.01.2017 від третьої особи надійшли письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи (вх. №982 від 24.01.2017).

В судовому засіданні 25.01.2017 виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти вимог заперечив з підстав викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, надіслала письмові пояснення, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, 12 жовтня 2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "AT Каргілл" (надалі Благодійник, позивач), ОСОБА_4 підприємством "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції" ДП "ДНЦЛЗ" (надалі Благоотримувач, третя особа) та Приватним підприємством "Медікос" (надалі Постачальник, відповідач) було укладено Договір поставки №34 (надалі Договір). Відповідно до положень даного відповідач взяв на себе обов'язок здійснити поставку обладнання третій особі, а саме: прилад Dr. Lange LP 700 UV-VIS Photometer w. Thermostates LTG012 LTG 013 LTG015 RS-232 (надалі - прилад) (п. 1.1. Договору, Додаток №1 до Договору), а позивач зобов'язався в рамках благодійної діяльності здійснити оплату за майно на підставі рахунку виставленого відповідачем на адресу позивача.

Відповідно до п.1.2 Договору право власності на майно переходить до Благоотримувача в момент підписання акту прийому-передачі всіма сторонами даного договору.

Відповідно до п.2.1.1 Постачальник зобов'язується передати у власність Благоотримувача майно, вказане в додатку №1 до даного Договору протягом 60 робочих днів з моменту надходження коштів на рахунок Постачальника.

У разі невідповідності якості майна документам про якість або звичайної якості для такого типу майна, Постачальник зобов'язаний замінити майно протягом 3 (трьох) робочих днів з дати відповідної вимоги Благоотримувача (п. 2.13 Договору).

Згідно п. 2.2.1 Благодійник зобов'язався протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання цього договору здійснити 100% передоплату по рахунку Постачальника.

Благоотримувач зобов'язався прийняти майно та підписати акт прийому-передачі (п. 2.4.1 Договору).

У випадку прострочення поставки майна Постачальником проти терміну зазначеного в п. 2.1.1. даного договору, Постачальник зобов'язаний перерахувати Благодійнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. У випадку прострочення поставки майна на термін більше 30 днів, Благодійник має право розірвати даний Договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення Постачальника та Благоотримувача, а Постачальник зобов'язаний повернути на банківський рахунок Благодійника всю суму передоплати за даним Договором протягом 3 (трьох) банківських днів з дати відповідного повідомлення Благодійника (п. 7.1 Договору).

Як зазначає позивач, 23 жовтня 2015 ним було перерахувало на банківський рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 82 500,00 грн., чим в повному обсязі виконало обов'язок щодо оплати обладнання. У лютому 2016 відповідач привіз Благоотримувачу прилад, який на момент передачі був у несправному стані. Вказані обставини були зафіксовані у акті від 05 лютого 2016, який був складений комісією Благоотримувача. Зокрема було виявлено наступні дефекти приладу: відсутній технічний паспорт приладу і гарантійний талон; панель приладу і ванна термостату в плямах від реактивів; підвищений шум, внаслідок зносу рухомих частин або відсутності змазки; відсутній світлофільтр 623 нм; не виконується функція "Manual"; не спрацьовують клавіші « 5» і « 9»; не завжди спрацьовує клавіша Enter; в принтері відбувається перекіс паперу; здійснюється фотометрування порожніх комірок барабану у зв'язку з цим на друк виводяться хибні дані.

Таким чином, як стверджує позивач, на момент передачі, прилад був зовсім не придатним для використання у лабораторних дослідженнях.

В зв'язку з викладеними обставинами, 24 червня 2016 року ТОВ "AT Каргілл" направило на адресу ПП "Медікос" цінним листом письмове повідомлення про розірвання Договору за вих. № 3675 у якому вимагало: вивезти несправний прилад з ДП "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції" ДП "ДНЦЛЗ"; повернути ТОВ "AT КАРГІЛЛ" грошові кошти, сплачені як попередню оплата за Договором, в сумі 82 500,00 грн. Однак, вказане поштове відправлення було повернуто підприємством зв'язку позивачу, внаслідок закінчення терміну зберігання.

Отже, позивач на підставі вказаного, вимог статті 268 ГК України та 678 ЦК України звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за Договором поставки №34 в розмірі 82 500,00 грн.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень вказує, що відповідно до частини 8 статті 269 Господарського кодексу України, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів. А отже, термін пред'явлення позову сплив 05.08.2016. Крім того, відповідно до статті 668 Цивільного кодексу України до Третьої особи перешли ризики випадкового знищення чи пошкодження товару з моменту його передачі. В разі виявлення невідповідності якості отримувач (Третя особа по справі) повинен був дотримуватись вимог щодо приймання товару.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного Кодексу України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару (стаття 692 Цивільного Кодексу України).

У відповідності до норм частини 1 та частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивачем заявлено вимогу про повернення йому грошових коштів, сплачених як попередню оплата за Договором, в сумі 82 500,00 грн.

Згідно п. 2.2.1 Благодійник зобов'язався протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання цього договору здійснити 100% передоплату по рахунку Постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення від 23.10.2015 (а.с. 10) ТОВ "АТ Каргілл" перерахувало на рахунок ПП "Медікос" 82 500,00 грн. Згідно вказаного платіжного доручення в графі примітки вказано призначення даного платежу, а саме: благодійний внесок рах. акт №12.10.15Б. Позивачем не надано до матеріалів справи жодного рахунку, виставленого відповідачем, як того вимагає п. 2.2.1 Договору.

Слід зазначати, що в Законі України №5073-VI "Про благодійну діяльність та благодійні організації" визначено поняття бенефіціара, благодійної організації та благодійника.

Так, під поняттям:

бенефіціар розуміється набувач благодійної допомоги (фізична особа, неприбуткова організація або територіальна громада), що одержує допомогу від одного чи кількох благодійників для досягнення цілей, визначених Законом №5073.

благодійна організація розуміється юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених Законом №5073, як основну мету її діяльності;

благодійник розуміється дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності.

Одним із видів благодійної діяльності є публічний збір благодійних пожертв (підпункт 6 пункту 1 статті 5 Закону №5073).

Під благодійною пожертвою розуміється безоплатна передача благодійником коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до Закону №5073 (пункт 1 статті 6 Закону N 5073).

Порядок надання благодійної пожертви та публічного збору такої пожертви визначено у статтях 6, 7 та 71 Закону №5073.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем надано благодійну допомогу третій особі, а перерахування коштів відповідачу не змінює правовідносин між відповідачем та третьою особою, які виникли в результаті укладення договору поставки, в зв'язку з чим вимоги, які можуть виникнути в зв'язку з непоставкою товару чи поставкою товару неналежної якості можуть бути пред'явлені ДП "ОСОБА_4 науковий центр лікарських засобів і медичної продукції", як отримувачем товару за договором, а не благодійником.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно частини другої цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до статей 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.