номер провадження справи 31/20/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.11.2017 Справа № 908/599/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. та матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073 м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, офіс 101)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525 Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87517 Донецька область м. Маріуполь, пр. Дніпропетровський, 15)

Представники сторін:

Від заявника (позивача у справі): ОСОБА_2, дов. № 19-12/16-28 від 19.12.2016 р.

Від відповідача: не зявився

Від Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 задоволено, витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком та передано Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 607 грн. 39 коп.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. змінено, викладено абз. 2 резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у такій редакції: "Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, код ЄДР 32794511) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, код ЄДР 34480657) Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286". В решті рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 р. у справі № 908/599/15-г залишено без змін.

25.04.2016 р. на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.09.2015 р. у справі № 908/599/15-г видано наказ.

31.10.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. шляхом витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1 наступне майно: Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справи № П-797/17 від 31.10.2017 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2017 р. заяву про зміну способу виконання рішення передано на розгляд судді Дроздовій С.С., у звязку із звільненням з посади судді-доповідача ОСОБА_3

Ухвалою суду від 01.11.2017 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13.11.2017 р.

Ухвалою суду від 13.11.2017 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою в засідання суду представників відповідача та Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, розгляд заяви було відкладено на 22.11.2017 р.

22.11.2017 р. до початку розгляду заяви представник заявника (позивача у справі) заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

22.11.2017 р. представник заявника (позивач у справі) підтримав заяву про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. (з урахуванням письмових уточнень до заяви про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р.) в повному обсязі. Просить суд, змінити спосіб виконання рішення із «зобовязання повернути» на «витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" предмет іпотеки у справі № 908/599/15-г та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1».

22.11.2017 р. представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду заяви був попереджений належним чином. Письмових заперечень або відзиву на заяву в порядку ст. 121 ГПК України, суду не надав. Клопотань про розгляд заяви без представника відповідача або про відкладення її розгляду на адресу суду не надходило.

22.11.2017 представник Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви був попереджений належним чином. 10.11.2017 р. надіслав на електрону адресу суду письмові заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1, з яких вбачається, що Постановою Вищого господарського суду України № 908/599/15-г від 30.09.2015 року встановлено, що відповідачем порушено виконання зобовязання за договором фінансового лізину щодо сплати лізингових платежів, відсутність в матеріалах справи доказів сплати викупної вартості предмету лізингу та факт закінчення строку лізингу (серпень 20і2 року) та строку відстрочки для виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором (31.12.2014 року) і дійшовши правильною висновку про настання у зв'язку з цим таких юридичних наслідків відповідно до ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" як повернення предмету лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані обумовленому договором, та правильно застосувавши норми матеріального права, що регулюють зобовязальні правовідносини (ст.ст. 525. 526 ЦК України, п. 7 ч. 1 ст. 10, ст. 11 Закону України Про фінансовий лізинг, суд разом і тим, незважаючи на те, то відповідач перебуває із власником (лізингодавцем) у зобов'язальних відносинах, помилково застосував до таких правовідносин норму речово-праного захисту (ст. 387 ЦК України), і в резолютивній частині рішення неправильно зазначив не про примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України) шляхом зобов'язання відповідача повернути предмет лізингу, а про витребування у лізингоодержувача цього майна. У зв'язку з чим, постановив - Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року змінити, виклавши абз.2 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у такій редакції:

"Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІІІляхове будівництва "Альтком" (87525, Донецька область, м, Маріуполь, вуя, Бахчиванджи, буд. 2. код ЄДР 32794511) повернута Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд, 9, кори, 5 офіс 101. код ЄДР 34480657) Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286

Крім того, зазначив, що відповідно до положень розділу VIII положень Закону України Про виконавче провадження (надалі Закон) та розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень (надалі Інструкція), встановлено порядок виконання рішень немайнового характеру, відповідно до якого державний виконавець виконує рішення судів зобов'язального характеру (рішень які передбачають заходи примусового виконання рішень у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону).

У звязку з вищевикладеним просить суд відмовити у задоволені заяви про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. Крім того, просить суд розглянути заяву, в порядку ст. 121 ГПК України, у справі № 908/599/15-г без участі представника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у справі №908/599/15-г, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 задоволено, витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком та передано Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 607 грн. 39 коп.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. змінено, викладено абз. 2 резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у такій редакції: "Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, код ЄДР 32794511) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, код ЄДР 34480657) Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286". В решті рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 р. у справі № 908/599/15-г залишено без змін.

25.04.2016 р. на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.09.2015 р. у справі № 908/599/15-г видано наказ, щодо зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, код ЄДР 32794511) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, код ЄДР 34480657) Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286".

31.10.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Запорізької області з заявою про зміну способу виконання рішення від 18.03.2015 р.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 посилається на те, що 16.05.2016 року державним виконавцем Приморського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 51087438 на підставі судового наказу № 908/599/15-г, однак 07.07.2017 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження заступником начальника відділу Приморського відділу ДВС м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5

Зазначена постанова державного виконавця була обґрунтована тим, що державним виконавцем вжито всі заходи передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», але рішення не може бути виконано без участі боржника.

Так, в рамках виконавчого провадження у зв'язку із невиконанням ТОВ «ПІБ Альтком» рішення суду в добровільному порядку, постановами державного виконавця на боржника накладено штрафи, однак всупереч цьому рішення суду є не виконаним оскільки боржник ухиляється від його виконання.

Звертаємо увагу суду на те, що після винесення рішення у справі ТОВ «ПІБ Альтком» продовжує незаконно користуватися власністю ТОВ «Райффайзен ОСОБА_1», лізингові платежі за користування майном також не сплачуються.

Враховуючи той факт, що ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено заходів примусового характеру, окрім накладення штрафів, які може здійснити державний виконавець для примусового виконання рішення суду, вважаємо за доцільне скористатися своїми процесуальними правами та подати заяву про зміну способу та порядку виконання рішення.

Так, рішенням господарського суду встановлено той факт, що предмет лізингу підлягає поверненню на користь ТОВ «Райффайзен ОСОБА_1» у зв'язку із тим, що ТОВ «ШК Альтком» не виконувалися зобов'язання за договором фінансового лізингу, а предмет лізингу є власністю ТОВ «Райффайзен ОСОБА_1» на законних підставах.

Заявник вважає, що державний виконавець не може змусити ТОВ «ШБ Альтком» повернути предмет лізингу його законному власнику, а факт неможливості виконання рішення суду підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2017 р.

На підставі викладеного, просить суд змінити спосіб виконання рішення, із зобовязання повернути на витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" предмет іпотеки у справі № 908/599/15-г та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та обовязковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Також, відповідно до ч.2. ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України Про виконавче провадження визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у т.ч. коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Резолютивна частина рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р., яка дублюється в наказі господарського суду Запорізької області від 25.04.2016 р. по справі № 908/599/15-г, передбачає такий спосіб виконання рішення, як зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286.

Визначений у рішенні суду та в наказі спосіб захисту порушеного права передбачений нормами цивільного законодавства України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що на стадії виконання рішення суду про зобовязання повернути майно, останнє, що реалізуються в порядку визначеному розділом VIII Виконання рішень немайнового характеру Закону України Про виконавче провадження та пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5.

Так, пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Статтею 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобовязаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Визначений в рішенні господарського суду від 30.09.2015 р. спосіб виконання рішення передбачає добровільне його виконання за участі боржника.

Разом з тим, як вже зазначалось вище статтею 10 Закону України Про виконавче провадження визначено один з таких заходів примусового виконання рішень як: вилучення в боржника і передача стягувачу предметів.

Статтею 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено такий захід примусового виконання рішення, як передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої постановою Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Судом враховано, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено таких спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення. Зокрема, до вказаного способу захисту належить витребування майна (повернення майна, як рухомого так і нерухомого) з чужого незаконного володіння, яким керувався суд задовольняючи позов про витребування майна від боржника на користь стягувача.

Згідно зі ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

У пункті 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

В свою чергу, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 Цивільного кодексу України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Рішенням господарського суду від 18.03.2015 р. визначено спосіб добровільного виконання рішення, який не дозволяє державному виконавцю належним чином виконати рішення за відсутності боржника, що не призводить до відновлення порушених прав стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1.

Разом з тим, рішення господарського суду може бути виконано в інший порядок з урахуванням положень статей 10, 60 Закону України Про виконавче провадження, пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, тобто без участі боржника.

Також, суд звертає увагу, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити, змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г із зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286", на інший спосіб виконання рішення суду, а саме: витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком предмет лізингу, а саме: Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286" та передати його Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 22, 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 р. у справі № 908/599/15-г задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у справі № 908/599/15-г, а саме:

витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд 2, код 32794511) предмет лізингу, а саме: Грейдер Comatsu GD661А-1, серійний № 11286 та передати його Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ).

Дана ухвала є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення 22.11.2017 р.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 3 років з дня її винесення до 22.11.2020 р.

Суддя С.С. Дроздова