ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017 Справа № 917/1191/17

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників 31.10.2017:

від позивача: Богунов О.О.,

від відповідача: ОСОБА_2,

за участю представників 06.11.2017:

від позивача: Василевська Ю.О.,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області,

пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 39600

про стягнення 153 271,73 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 153 271,73 грн. заборгованості за договорами оренди землі від 04.10.2013.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 17.08.2017.

12.09.2017 від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи (вх. №11299, вх. №11297)).

18.10.2017 представник позивача подав письмове клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів, яке судом задоволено (ухвала суду від 18.10.2017).

31.10.2017 до суду надійшли документи щодо стану розрахунків з бюджетом за період з 04.10.2013 по 01.01.2017 (а.с. 147-152).

В судовому засіданні 31.10.2017 оголошено перерву до 06.11.2017.

06.11.2017 через канцелярію суду подано лист Державної фіскальної служби від 20.10.2017 №947/9/16-31-13-04-25, відповідно до якого за платником податку ФОП ОСОБА_2 по орендній платі за землю станом на 18.10.2017 рахується переплата в сумі 35 148,14 грн.

В судовому засіданні 06.11.2017 представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти їх задоволення заперечив, посилаючись, зокрема на довідку Державної фіскальної служби.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не встановлено. Суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Рішення виноситься після перерви оголошеної в судовому засіданні 31.10.2017.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25 вересня 2012 року «Про надання, вилучення, оформлення та відмову в наданні земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для експлуатації та обслуговування будівель і споруд по АДРЕСА_2. Передано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, за умови виконання п. 11.1 вказаного рішення, в оренду строком на п'ятнадцять років земельну ділянку площею 835 кв.м (кадастровий номер № НОМЕР_1) для експлуатації та обслуговування будівель та споруд, які використовуються як магазини та склади по АДРЕСА_2 в м. Кременчуці.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27 листопада 2012 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» затверджено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (відповідач) технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для експлуатації та обслуговування будівлі опалубкової майстерні та критого навісу по АДРЕСА_3 Передано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, за умови виконання п. 4.1 вказаного рішення, в оренду строком на п'ятнадцять років передано земельну ділянку площею 1012 кв.м (кадастровий номер № НОМЕР_2) для експлуатації та обслуговування будівлі опалубкової майстерні та критого навісу по АДРЕСА_3

04.10.2013 між Кременчуцькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 835 кв.м.

Відповідно до вказаного Договору оренди землі від 04.10.2013 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування будівель та споруд, які використовуються як магазини та склади по АДРЕСА_2 в м. Кременчуці.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 835 кв.м станом на 30.10.2012, становить 957736,65 грн. (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки щорічно та складає 47886,83 грн. в рік.

Відповідно до п. 31 укладеного Договору оренди Орендар зобов'язався в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки, сплатити орендну плату за земельну ділянку в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі за період з 01.05.2010 до дня державної реєстрації права.

Окрім того, 04.10.2013 між Кременчуцькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1012 кв.м.

Відповідно до вказаного Договору оренди землі від 04.10.2013 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4) для експлуатації та обслуговування будівлі опалубкової майстерні та критого навісу по АДРЕСА_3

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1012 кв.м станом на 11.02.2013, становить 790847,64 грн. (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки щорічно та складає 23725,43 грн. в рік.

Відповідно до п. 31 укладеного Договору оренди Орендар зобов'язався в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки, сплатити орендну плату за земельну ділянку в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з дня набуття права власності на об'єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці, а саме з 23.12.2011 до дня державної реєстрації права.

Позивач зазначає, що зобов'язання відповідач не виконав, орендна плата за земельну ділянку не сплачена, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 153 271,73 грн. Невиконання відповідачем умов договору в частині сплати орендної плати за земельну ділянку порушує інтереси Кременчуцької міської ради, так як наслідком таких дій є ненадходження коштів до місцевого бюджету, що і стало приводом для звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування вказаної заборгованості позивачем надано розрахунок орендної плати з 01.01.2011 по 01.06.2017 (а.с. 8-10). Інші докази в обґрунтування вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

В судовому засіданні 18.10.2017 представник позивача пояснив, що надіслав запит до Кременчуцької ОДПІ, що стосується оплати податку за землю відповідачем, однак відповіді станом на час розгляду справи не отримав.

Відповідачем подано копії платіжних доручень та виписок по особовому рахунку по орендній платі за період з 2011 року по 28.08.2017 включно (а.с. 65-140).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Право оренди земельної ділянки, як встановлено статтею 93 Земельного кодексу України - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем заявлено до стягнення відповідача заборгованості по орендній платі, яка становить 153 271,73 грн. Розрахунок орендної плати з 01.01.2011 по 01.06.2017 (а.с. 8-10). Інших доказів наявності заборгованості у відповідача позивачем не надано.

Відповідачем подано копії платіжних доручень та виписок по особовому рахунку по орендній платі за період з 2011 року по 28.08.2017 включно (а.с. 65-140).

В матеріалах справи наявний лист Державної фіскальної служби від 20.10.2017 №947/9/16-31-13-04-25, відповідно до якого за платником податку ФОП ОСОБА_2 по орендній платі за землю станом на 18.10.2017 рахується переплата в сумі 35 148,14 грн. (а.с. 157).

Матеріали даної справи не містять доказів наявності заборгованості у ФОП ОСОБА_2 за договорами оренди земельних ділянок від 04.10.2013.

Таким чином, у позові Кременчуцької міської ради Полтавської області слід відмовити.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У зв'язку із відмовою у позові судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на позивача (стаття 49 ГПК України).

Керуючись статтями 33,34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.