ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Справа № 910/8875/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя суддіПоляк О.І.(доповідач), Корсак B.A., Яценко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 11.09.2017
у справі№ 910/8875/17 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаТовариство з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА"
простягнення 24 788 952,85 грн,
у судовому засіданні взяли участь представники

від позивача: Архіпов О.Ю.;

від відповідача: Слюзар Т.І.;

від третьої особи: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі №910/8875/17 (суддя Балац С.В.) залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 (колегія суддів: Корсакова Г.В.- головуючий, Яковлєв М.Л., Михальська Ю.Б. ) клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" про зупинення провадження у справі № 910/8875/17 задоволено; зупинено провадження у справі № 910/8875/17 до розгляду Господарським судом Київської області справи № 911/2247/17; зобов'язано учасників судового процесу повідомити суд про наслідки розгляду справи № 911/2247/17 та надати належним чином засвідчену копію судового рішення у вказаній справі, яке набрало законної сили.

Судові акти попередніх інстанцій мотивовані тим, що вищевказані справи є пов'язаними та розгляд спору у справі №910/8875/17 є неможливим до вирішення господарським судом Київської області справи № 911/2247/17.

Не погоджуючись з ухвалою та постановою судів попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме: ст.ст. 22, 69, 79, 83 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" до Вищого господарського суду України надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги.

14.11.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" до Вищого господарського суду України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017, що винесені у справі №910/8875/17 - без змін.

У призначене судове засідання з'явились представники від позивача та відповідача. Представник третьої особи не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанції норм процесуального права, Вищий господарський суд України прийшов до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" про стягнення 24 788 952,85 грн заборгованості, з яких: 4 383 580,19 грн основного боргу, 3 438 486,96 грн пені, 271 833,83 грн - 3% річних, 853 737,46 грн - інфляційних втрат, 12 483 553,72 грн. - 20% штрафу, 3 357 490,68 грн - 10% штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" порушено грошове зобов'язання за контрактом на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 № 06/0058, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", як постачальником та відповідачем, як покупцем. Право вимоги за контрактом на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 № 06/0058 відступлено позивачу за договором надання послуги з факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ", як фактором, відповідно до предмету якого позивач зобов'язується передати грошові кошти в сумі 12 000 000,00 грн в розпорядження клієнта за плату (фінансування під відступлення права вимоги), а клієнт зобов'язується відступити позивачу своє право грошової вимоги за Контрактом на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 №06/0058, включаючи всі зміни, додатки, специфікації та додаткові угоди до відповідача в розмірі 24 788 952,85 грн, а також сплатити позивачу винагороду відповідно до п. 2.3 Договору факторингу.

До Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/8875/17 до вирішення пов'язаної з нею справи №911/2247/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА" про визнання договору надання послуги з факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1 недійсним, що розглядається Господарським судом Київської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що у випадку визнання господарським судом Київської області у справі № 911/2247/17 договору надання послуги з факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1, за яким третя особа відступила позивачу право грошової вимоги у розмірі 24 788 952,85 грн, недійсним, буде відсутній предмет спору у справі № 910/8875/17, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції, з чим погодився і апеляційний суд, виходив з того, що вищевказані справи є пов'язаними та розгляд спору у справі №910/8875/17 є неможливим до вирішення Господарським судом Київської області справи № 911/2247/17.

Однак, зазначені висновки судів попередніх інстанцій не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя - четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно зі ст. 3 та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов'язаний з'ясовувати: 1) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Однак, господарськими судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови у справі №910/8875/17 не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмета, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 1079 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Отже, розглядаючи спірні правовідносини, що випливають з Контракту на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 №06/0058 та Договору факторингу, суд, у будь-якому випадку, має перевірити наявність відступленої вимоги, тобто такої, строк платежу за якою настав, що підтверджує безпідставність зупинення господарським судом першої інстанції провадження у даній справі до розгляду іншій справі, в яких є вимога про визнання недійсним договору факторингу.

Водночас господарський суд також не позбавлений права при розгляді позовних вимог про стягнення 24 788 952,85 грн заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання за Контрактом на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 №06/0058, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ", надати правову оцінку Договору факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1, на підставі якого Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" відступлено право вимоги за вказаним Контактом та у разі наявності відповідних правових підстав застосувати положення п. 1 ст. 83 ГПК України щодо визнання такого правочину недійсними.

В силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Таким чином, зупиняючи провадження у даній справі, судами попередніх інстанцій не враховано, що дії відповідача щодо ініціювання спору про визнання недійсними Договору факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1 та пов'язане із цим зупинення провадження у справі призводить до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що у разі задоволення позову у справі №911/2247/17 та визнання недійсними Договору факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" не позбавлене можливості звернутися до господарського суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому в силу норм ст. 114 ГПК України заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами повинна подаватися до того господарського суду який прийняв рішення.

З урахуванням викладеного, розгляд справи № 911/2247/17 не може бути перешкодою для встановлення господарським судом відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України істотних обставин у даній справі, а відтак у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, для зупинення провадження у справі №910/8875/17.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та постанова суду апеляційної інстанції про залишення такої ухвали без змін підлягають скасуванню, а справа направленню до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСОЛЕ" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 у справі № 910/8875/17 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 у справі №910/8875/17 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі №910/8875/17 скасувати. Справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді В.А. Корсак

О.В. Яценко