РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017Справа №910/16361/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛПІС-УКРАЇНА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ВАХ";

про: стягнення 5.892,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Демченко М.С. - за довіреністю від 02.09.2017 № 155;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛПІС-УКРАЇНА" звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ВАХ" про стягнення 5.892,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив в повному обсязі розрахунок за поставлений позивачем товар за договором купівлі-продажу від 14.04.2016 № 792. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 5.892,00 грн., з яких: основна заборгованість складає 5.250,00 грн.; штраф в сумі - 525,00 грн., 3 % річних в сумі 117,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/16361/17. Розгляд справи призначений на 06.11.2017.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

До господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній повідомив про часткове погашення відповідачем заборгованості за укладеним між сторонами спору договором в частині сплати основного боргу та штрафу та просив суд провадження у справі в цій частині припинити.

В судовому засіданні 06.11.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛПІС-УКРАЇНА", як продавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТМ ВАХ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір купівлі-продажу від 14.04.2016 № 792 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується поставити, а відповідач прийняти та оплатити продукцію у номенклатурі і кількості, за ціною та на умовах, викладених у даному Договорі та у рахунках-фактурах і накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що відповідач зобов'язується оплатити продукцію на протязі тридцяти календарних днів з дня одержання продукції на суму, вказану в видатковій накладній. Строк оплати може бути змінений лише за двохсторонньою угодою за наявності заяви відповідача.

Положенням п. 6.2 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за поставлену продукцію відповідач сплачує:

- основну суму боргу;

- штраф в розмірі 10 % від несвоєчасно оплаченої суми боргу;

- пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, (що діяла у період за який сплачується пеня) від простроченої суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 9.1 Договору, цей Договір вступає в дію з моменту його оформлення сторонами і діє до 31.12.2016. Якщо протягом тридцяти днів до завершення дії договору жодна із сторін не заявить письмового бажання розірвати даний договір, він вважається автоматично продовжений ще на один календарний рік, на тих самих умовах, і так кожного наступного року.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 5.250,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковою накладною від 21.11.2016 № 3399, яка підписана сторонами, скріплена відбитками їх печаток та наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, який закріплений у п. 3.2 Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача не сплатив, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 5.250,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді штрафу в розмірі 525,00 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 117,00 грн.

Виходячи з поданої до суду заяви представника відповідача про уточнення позовних вимог, а саме: з копій платіжних доручень від 06.10.2017 № 310 на суму 525,00 грн. та від 06.10.2017 № 309 на суму 5.250,00 грн. відповідачем здійснено оплату на користь позивача суми основної заборгованості та суми штрафу.

Таким чином, станом на момент вирішення судом даного спору по суті, заборгованість відповідача перед позивачем в частині сплати основної заборгованості та штрафу відсутня.

Враховуючи вказане суд дійшов висновку, що провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 5.250,00 грн. та штрафу в сумі 525,00 грн. підлягає припиненню в порядку, передбаченому п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з підстав відсутності предмету спору в цій частині.

Щодо решти заявлених позовних вимог, то вони підлягають задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 117,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49 та ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі № 910/16361/17 в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ВАХ" суми основної заборгованості в розмірі 5.250,00 грн. та штрафу в розмірі 525,00 грн. - припинити.

3. Решту позовних вимог задовольнити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ВАХ" (02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 17, кв. 49; ідентифікаційний код 39905636) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛПІС-УКРАЇНА" (03191, м. Київ, вул. Василя Касіяна, буд. 2/1; ідентифікаційний код 32956789) 3 % річних в сумі 117 (сто сімнадцять) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 листопада 2017 року

Суддя С.В. Балац