ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 910/6932/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Губенко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.12.2016
у справі№ 910/6932/16 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
доТовариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4
провідшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 41 743,26 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

- ПрАТ "СК "Альфа Страхування" повідомлений, але не з'явився,

- ТДВ "СТ "Домінанта" Вакулік Я.І.,

- ОСОБА_4 повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "Альфа Страхування" / позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (надалі - ТДВ "СТ "Домінанта" / відповідач) про стягнення 41 743,26 грн., посилаючись на те, що, виплативши страхувальнику відповідно до умов договору страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0810753.205 від 31.03.2015 страхове відшкодування у розмірі 42 743,26 грн., він набув згідно зі ст. ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" право регресної вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування до відповідача у справі, як особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.07.2016 (суддя Селівон А.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 (головуючий суддя Скрипка І.М., судді: Хрипун О.О., Михальська Ю.Б.), у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

ПрАТ "СК "Альфа Страхування", не погоджуючись із вказаною постановою, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "СК "Альфа Страхування", а саме - стягнути з ТДВ "СТ "Домінанта" суму збитків у розмірі 41 743,26 грн. та понесені судові витрати.

31.10.2017 до Вищого господарського суду України від ТДВ "СТ "Домінанта" надійшов відзив на касаційну скаргу, за змістом якого відповідач просить суд залишити без змін прийняті у справі рішення та постанову, а касаційну скаргу ПрАТ "СК "Альфа Страхування" - відхилити.

Усіх учасників судового процесу належним чином було повідомлено про час та місце розгляду даної справи, проте позивач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, подавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Ознайомившись з матеріалами справи та встановленими судами обставинами, перевіривши повноту їх встановлення та правильність юридичної оцінки судом апеляційної інстанції, дотримання ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 31.03.2015 між ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (страховик) та ОСОБА_6 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0810753.205 (надалі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "KIA RIO", д.н. НОМЕР_1, 2012 року випуску, та додатковим обладнанням, встановленим на ньому, за умовами страхування транспортного засобу (КАСКО).

Відповідно до умов договору страхування франшиза (безумовна) складає 1 % (1506 грн.); територія дії договору: Україна; строк дії договору: з 01.04.2015 по 31.03.2016.

Згідно з первинною довідкою ДАІ та розгорнутою довідкою № 67240837 від 30.06.2015 про дорожньо-транспортну пригоду, 30.06.2015 в м. Кривий Ріг по проспекту Миру відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "KIA RIO", д.н. НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_6, та автомобіля "Неоплан", д.н. НОМЕР_4, який належить гр. ОСОБА_7, під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2015 у справі № 521/11806/15-П встановлено, що водій ОСОБА_4, 30.06.2015 о 14 год. 00 хв. у м. Кривий Ріг, рухаючись по проспекту Миру з боку вулиці Іллічівська у напрямку вулиці Кобилянського, керуючи автомобілем "Неоплан", д.н. НОМЕР_4, не врахував швидкість руху, боковий інтервал та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем "KIA RIO", д.н. НОМЕР_1, чим порушив п. п. 2.3 (б), 12.1. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається та судами встановлено, що на підставі укладеного договору страхування страхувальник - ОСОБА_6 звернулася до ПрАТ "СК "Альфа Страхування" із заявою від 24.07.2015 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором КАСКО, шляхом перерахування коштів на рахунок СТО - ФОП ОСОБА_8

Відповідно до рахунку-фактури ФОП ОСОБА_8 № 5001 від 16.07.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та використаних запчастин визначена у розмірі 133 662,50 грн.

Як вбачається зі звіту № 441/1 про оцінку автомобіля "KIA RIO", д.н. НОМЕР_1, складеного ТОВ "ЕКЛІС" 11.09.2015, а також ремонтної калькуляції № 441/2015 від 11.09.2015, що складена на основі комп'ютерної програми Аudatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, вартість відновлювального ремонту автомобіля "KIA RIO", д.н. НОМЕР_1 та використаних при цьому деталей, запасних частин та матеріалів склала 115 823,95 грн.

Судами попередніх інстанцій досліджено, що страховиком (ПрАТ "СК "Альфа Страхування") складено страховий акт № 1418.206.15.02.01 від 02.10.2015, відповідно до якого вищевказана ДТП кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про виплату на рахунок ФОП ОСОБА_8 страхового відшкодування в сумі 42 743,26 грн., з урахуванням франшизи за договором страхування в сумі 1 506 грн. та коефіцієнту пропорційності в розмірі 0,98 % згідно з п. 15.5.6 частини ІІ договору страхування.

Сума страхового відшкодування в розмірі 42 743,26 грн. була перерахована ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (позивачем) на розрахунковий рахунок безпосереднього виконавця відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля - ФОП ОСОБА_8, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 19147 від 16.10.2015.

09.02.2016 ПрАТ "СК "Альфа Страхування" звернулося до відповідача з заявою № 1418/2015 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 42 743,26 грн., яка була отримана відповідачем 23.02.2016, однак залишена без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ПрАТ "СК "Альфа Страхування" до суду з відповідним позовом.

Так, звертаючись з вимогами про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач вказував, що станом на дату вчинення ДТП (30.06.2015) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Неоплан", д.н. НОМЕР_4, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок його експлуатації застрахована страхувальником ОСОБА_7 у ТДВ "СТ "Домінанта" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 4490105, з наступними умовами: ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить 100 000 грн.; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн.; франшиза - 1 000 грн.; забезпечений транспортний засіб - "Неоплан", державний реєстраційний номер НОМЕР_4; станом на дату скоєння ДТП, а саме 30.06.2015, поліс був діючим.

У зв'язку з наведеним, у позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах виплаченої суми виникло право зворотної вимоги до відповідача - ТДВ "СТ "Домінанта", як до особи, відповідальної за заподіяну винуватцем ДТП шкоду, в межах ліміту відповідальності, визначеному вказаним полісом серії АІ № 4490105.

Водночас, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ТДВ "СТ "Домінанта" вказувало, що поліс АІ № 4490105 є фальшивим, а згідно з даними з централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України бланк серії АІ № 4490105 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належить Приватному акціонерному товариству Страхова компанія "Галицька".

Крім того, відповідач також зазначав, що за заявою представника відповідача, слідчим відділом Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 23.04.2015 відомості про кримінальне провадження на підставі ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002429 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато розслідування у справі стосовно реалізації фальшивих полісів, одним із яких є і спірний поліс АІ № 4490105, що підтверджується талоном-повідомленням № 000665 про прийняття заяви та листом б/н від 10.04.2015 слідчого відділу Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Господарський суд міста Києва, з яким погодився і Київський апеляційний господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "Альфа Страхування" в повному обсязі, виходив з того, що в листі Моторного (транспортного) страхового бюро України вих. № 7/2-28/14309 від 25.05.2016 зазначено інформацію з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, відповідно до якої поліс серії АІ № 4490105, виданий ПрАТ СК "Галицька", яким застраховано цивільно-правову відповідальності власника - ОСОБА_9 транспортного засобу легкового автомобіля CHERY M11, д.з. НОМЕР_5, ліміт по життю та здоров'ю 100 000 грн., ліміт по майну 50 000 грн., дата початку та дата закінчення полісу - 09.11.2014 та 08.11.2015 відповідно, статус банку полісу: поліс був укладений, але не діє на 24.05.2016.

Також, судами було взято до уваги наданий відповідачем витяг з сайту мережі Інтернет - https://cbd.mtibu.kiev.ua/MTSBU, відповідно до якого поліс серії АІ № 4490105, діючий станом на 31.03.2015, виданий ПрАТ СК "Галицька", яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу легкового автомобіля CHERY M11, д.з. НОМЕР_5.

Крім того, 18.11.2016 на запит суду апеляційної інстанції від ПрАТ "СК "Галицька" надійшли пояснення та належним чином завірена копія полісу серії АІ № 4490105, виданого ПАТ СК "Галицька", яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу легкового автомобіля CHERY M11, д.з. НОМЕР_5, на період з 09.11.2014 до 08.11.2015.

З огляду на вказане та встановлені обставини справи, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку, що оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження страхування цивільної правової відповідальності винного у вчиненні ДТП ОСОБА_4 саме відповідачем у даній справі, відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 41 743,26 грн.

Вищий господарський суд України не вбачає підстав не погодитися із зазначеними висновками господарських судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як визначено в п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 1.8. ч. 1 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Пунктом 2 Інструкції з організації діяльності підрозділів Державтоінспекції МВС України щодо контролю за наявністю у водіїв полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхових сертифікатів "Зелена картка" при нагляді за дорожнім рухом, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2007 № 451, встановлено, що страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, зразок та технічний опис якого затверджений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та перший аркуш якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (п. 17.2 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Положеннями п. 39.2 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що основними завданнями МТСБУ є, зокрема, розробка зразків страхових полісів і договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що затверджуються Уповноваженим органом.

Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 29.08.2011 № 558 "Про затвердження Зразка типового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів захищений необхідними засобами захисту, визначеними Моторним (транспортним) страховим бюро України, якщо інше не передбачено законодавством.

Пунктом 1.3 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 09.07.2010 № 566, передбачено, що оператор єдиної централізованої бази даних - МТСБУ, яке забезпечує створення, ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення єдиної централізованої бази даних, збереження і захист інформації, що міститься в ній.

Згідно з п. 2.2 вказаного Положення оператор здійснює постачання до бази даних МТСБУ відомостей про видані страховикам - членам МТСБУ бланки полісів та бланки спецзнака за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів касаційної інстанції, беручи до уваги наведені вище норми чинного законодавства та враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, погоджується з позицією судів стосовного того, що саме позивач (ПрАТ "СК "Альфа Страхування") є тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі договору добровільного страхування, до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

При цьому, з огляду на те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що саме відповідач (ТДВ "СТ "Домінанта") здійснював страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля "Неоплан", д.н.НОМЕР_4, станом на момент спірної ДТП, на підставі полісу серії АІ № 4490105, тоді як наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт видачі даного полісу іншій страховій компанії, а саме - ПрАТ "СК "Галицька" та страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу легкового автомобіля CHERY M11, д.з. НОМЕР_5, а не третьої особи у даній справі, Вищий господарський суд України погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "СК "Альфа Страхування".

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися з відповідним позовом безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що спірний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ 4490105, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Неоплан", д.н. НОМЕР_4, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок його експлуатації страхувальником ОСОБА_7 у ТДВ "СТ "Домінанта", є належним та допустимим доказом, який підтверджує, що саме відповідач є тією особою, яка повинна відшкодувати збитки, завдані в результаті ДТП, в порядку регресу, спростовуються вищенаведеним, їм дана належна оцінка господарським судом міста Києва та Київським апеляційним господарським судом, а тому не можуть бути підставою для скасування прийнятих у даній справі судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що під час розгляду справи судами попередніх інстанцій на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовані норми матеріального права.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого або постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14).

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 у справі № 910/6932/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Н.М. Губенко