ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 листопада 2017 рокуСправа № 921/616/17-г/6
УХВАЛА

про припинення провадження

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув матеріали справи

за позовом Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя (вул. Руська, 56, м. Тернопіль), в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя (вул. Тарнавського, 7, м. Тернопіль)

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області (вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача №1 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Макбуд" (вул. Шпитальна, 6, м. Тернопіль)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача №2 Споживчий кооператив "Освітянин-2008" (вул. Тарнавського, 7, м. Тернопіль)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача №3 Тернопільська міська рада (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль)

про: визнання нечинним та скасування наказу; визнання незаконним та скасування припису; визнання незаконними (протиправними) дій.

За участю від:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

третя особа №1 - ОСОБА_3

третя особа №2 - ОСОБА_4

третя особа №3 - не з'явився

Суть справи:

Тернопільський національний технічний університет ім. І. Пулюя, в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області про:

- визнання наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" від 19.08.2017 №382-ДК частково недійсним (нечинним) та скасування його в частині, що стосується об'єкту перевірки за кадастровим номером :04:002:0024, загальною площею 6,5396 га, вул. Ген. М. Тарнавського, 7, м. Тернопіль;

- визнання припису від 29.09.2017 № 382-ДК/0324Пр/03/01/-17, складеного та виданого ст. державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_5, виданого директору Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_6 ОСОБА_7 - незаконним та його скасування;

- визнання незаконними (протиправними) дій представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0024 від 29.09.2017; розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, видання припису головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора Дятчука В.Ф., начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора з питань дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів ОСОБА_5

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ТР №000614 від 17.06.1999, ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-015 від 09.10.2015), ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (№31722768 від 26.12.2014) Технічному коледжу Тернопільського державного технічного університету ім. Ів. Пулюя (станом на час розгляду справи - Технічний коледж Тернопільського національного технічного університету ім. Ів. Пулюя) на праві постійного користування належить земельна ділянка комунальної власності площею 6,5396 га, за адресою: вул. Ген. М.Тарнавського, 7, м. Тернопіль, кадастровий номер :04:002:0024, з цільовим призначенням: В.03.02 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування комплексу технічного коледжу.

17.02.2012 Інспекцією ДАБК у Тернопільській області за №ТП3 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з Будівництва 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Тарнавського в м.Тернополі для працівників Технічного коледжу ТНТУ ім. Ів. Пулюя.

За результатами позапланової перевірки, проведеної відповідно до наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" № 382-ДК від 19.08.2017, представниками ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 складено Акт обстеження земельної ділянки №382-ДК/242/АО/10/01/-17 від 29.09.2017, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №382-ДК/522/АП/09/01/-17 від 29.09.2017, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням директором ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя ОСОБА_7 Того ж дня, видано припис № 382-ДК/0324Пр/03/01/-17 від 29.09.2017 директору ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя ОСОБА_7 про усунення порушення земельного законодавства. Зміст складених контролюючим органом документів вказує на те, що земельна ділянка площею 1,19 га (яка входить до площі 6,5396 га) використовується не за її цільовим призначенням.

За твердженням позивача, вищевказаний наказ № 382-ДК від 19.08.2017 не містить зазначення підстави для проведення перевірки, з тих, які наведені у ст. 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Також, позаплановий захід, з проведення перевірки, не містить погодження Державної регуляторної служби. В порушення ч.3 ст. 6, ч.5 ст. 7, ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання (ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя) не ознайомлений з підставою для проведення позапланової перевірки, йому не вручено та не представлено копії посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). В Актах від 29.09.2017 відсутні підписи суб'єкту господарювання - керівника ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя, що є порушенням абз.9 ч.6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та в порушення абз.8 ч.6 ст.7 даного Закону - відсутні детальні описи виявленого порушення земельного законодавства з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В Актах від 29.09.2017, розрахунку розміру шкоди та приписі від 29.09.2017 необґрунтовано використовується встановлена перевіряючими особами площа (1,19 га), на якій ніби то вчинене порушення. Представниками перевіряючого органу не здійснювались обміри земельної ділянки по вул. Ген. М.Тарнавського, 7, м. Тернопіль, на якій проводяться будівельні роботи (1,19 га), і яка необґрунтовано покладена в основу розрахунку розміру заподіяної шкоди навчальним закладом в сумі 62521,13 грн., з підстав її нецільового використання.

У приписі №382-ДК/0324Пр/03/01/-17 від 29.09.2017 неправильно вказана дата його видачі - 29.10.2017 (а не 29.09.2017) та не конкретизовано заходів, які необхідно вжити ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя стосовно усунення порушень земельного законодавства.

За твердженням позивача, вищенаведені дії представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області суперечать нормам ст. 19 Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом з цим, в обґрунтування підстав звернення з даним позовом до господарського суду, позивач зазначає, що на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0024, по вул. Ген. М.Тарнавського, 7, м. Тернопіль (яка стала об'єктом перевірки) проводиться будівництво багатоповерхового житлового будинку згідно умов інвестиційного договору №248 від 07.06.2006 та укладеної до нього додаткової угоди від 25.12.2014. В контексті цього, останній відносить даний спір до приватноправого та такого, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, при цьому посилаючись на рекомендації п. 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Ухвалою від 31.10.2017 порушено провадження у даній справі, призначено її розгляд в судовому засіданні на 16.11.2017. Тією ж ухвалою, в порядку ст. 27 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Макбуд", Споживчий кооператив "Освітянин-2008" та Тернопільську міську раду.

Відповідачем, 16.11.2017 через канцелярію суду подано клопотання від 16.11.2017 за №9-19-0.9-8104/2-17 про припинення провадження у справі. В обґрунтування викладено зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з тим, що винесення оскаржуваних наказу та припису ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також дій посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_1 управління - це правовідносини, які виникли при здійсненні суб'єктом владних повноважень (в даному випадку відповідача) своїх владних управлінських функцій.

Також, третьою особою №1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Макбуд", до матеріалів справи, подано письмові пояснення б/н, б/д (вх. №20355 від 16.11.2017).

В судовому засіданні 16.11.2017 представники третіх осіб №1 та №2 просили суд відкласти розгляд справи з метою надання можливості представникам сторін взяти участь у розгляді справи.

Сторони та третя особа №3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Тернопільська міська рада явку повноважних представників в судове засідання 16.11.2017 не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені (рекомендовані повідомлення від 01.11.2017 зі штрихкодовими ідентифікаторами 390, 411, 373 про вручення Технічному коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. Ів. Пулюя, Тернопільській міській раді та відповідачу відповідно 03.11.2017, 02.11.2017 та 02.11.2017 ухвали від 31.10.2017, знаходяться в матеріалах справи).

Про обізнаність відповідача про слухання справи свідчить і долучене ним до матеріалів справи клопотання від 16.11.2017 за №9-19-0.9-8104/2-17 про припинення провадження у справі.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (ст. 75 ГПК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 69 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010). З огляду на наведене, клопотання представників третіх осіб, про перенесення слухання справи у зв'язку з неявкою представників сторін відхилено через те, що сторони (в т.ч. позивач) були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, від них не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи №921/616/17-г/6.

З врахуванням вищенаведеного, наявних у справі матеріалів і даних, суд визнає за можливе проведення судового засідання за відсутності сторін та третьої особи №3.

Учасникам судового процесу розяснено їх права і обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 81-1 ГПК України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання, в порядку ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась, за відсутності відповідних клопотань учасників судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність припинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом та змістом позовних вимог у даній справі являються вимоги ТНТУ ім. Ів. Пулюя, в особі ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя про визнання нечинними та скасування наказу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" від 19.08.2017 №382-ДК; визнання незаконним та скасування припису ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 29.09.2017 № 382-ДК/0324Пр/03/01/-17, яким зобовязано директора ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя ОСОБА_7 усунути порушення земельного законодавства, що полягає у нецільовому використанні земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивача; визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства, розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, винесеного за результатами проведення перевірки припису, як таких, що вчинені з недотриманням ними вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок призначення (проведення) заходів державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель щодо субєкта господарювання.

Підставами позову є незаконність оскаржуваних наказу, припису, а також дій посадових осіб відповідача, при проведенні вищевказаної перевірки, у звязку з їх невідповідністю нормативно-правовим актам, які регулюють порядок (процедуру) проведення вказаної перевірки, відповідне (належне) оформлення складених як при її проведенні, так і за результатами її проведення, документів.

Пленум Вищого господарського суду України у п.1.1 Постанови "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011 зазначив, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України. З цією метою господарським судам слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за участі у спорі суб'єкта господарювання; наявності між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При цьому, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В свою чергу, стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Згідно п.1.4 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011 господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин, у яких держава та територіальні громади через свої органи беруть участь з метою реалізації владних повноважень, а також справи, пов'язані з оскарженням правових актів, спрямованих на здійснення повноважень управління у земельних відносинах.

Правовідносини у сфері використання і охорони земель, врегульовані розділами VI та VII Земельного кодексу України, можуть мати як приватноправовий, так і публічно-правовий характер (глави 29, 30, 33 названого Кодексу), а тому спори, що виникають з відповідних правовідносин, можуть, у залежності віл їх правового характеру та складу учасників, вирішуватися за правилами адміністративного або господарського судочинства.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сері господарської діяльності" передбачає, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження). Припис обовязкова для виконання у визначені строки вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) субєкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною спору (відповідачем) є суб'єкт владних повноважень (орган виконавчої влади). Оскаржувані позивачем дії безпосередньо торкаються реалізації відповідачем своїх владних функцій, а саме проведення ним перевірки з дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Предметом позову, який визначив власне позивач, є законність дій ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також актів, прийнятих цим державним органом за наслідками перевірки та перед нею.

В якості підстав позову, право на формулювання яких належить виключно позивачу, вказано недотримання контролюючим органом Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Закону України "Про охорону земель", Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (затв. Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308) щодо мотивів призначення і проведення відповідачем перевірки діяльності позивача, умов її здійснення та виконання позивачем вимог припису суб'єкта владних повноважень.

Наведені законодавчі акти не регулюють відносин, що ґрунтуються на рівності сторін, а визначають повноваження (права і обов'язки) відповідача при виконанні ними владних функцій.

Таким чином, у спірних правовідносинах прийняття ОСОБА_1 управлінням Держкомзему у Тернопільській області оскаржуваних наказу, припису та дій його посадових осіб щодо складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства, розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, винесеного за результатами проведення перевірки припису від 29.09.2017 № 382-ДК/0324Пр/03/01/-17, є наслідком здійснення державним органом владних управлінських повноважень.

Сама вказівка у позові про існування інвестиційного договору щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці, яка була обєктом перевірки не надає конкретно цьому спору приватноправового характеру. Оскільки жодна із вимог не містить вимог господарського (цивільного) характеру.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет та підстави позову, а також зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем за своїм правовим характером є публічноправовим.

Відтак даний спір є спором адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Дана норма кореспондується з п.1 ч.1 ст. 62 ГПК України та застосовується, коли питання підвідомчості спору не було вирішено у скорочені строки, встановлені ст. 64 ГПК України.

Приналежність даного спору до адміністративного підтверджується і судовою практикою. Зокрема, Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 04.07.2006 №21-160во06.

Згідно ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом", орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Недотримання судами визначеної законом підвідомчості справ є безумовною підставою для скасування хоч би і правильного прийнятого по суті рішення.

Станом на 16.11.2017 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні дані про знаходження такого спору на вирішенні адміністративного суду.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що за вирішенням даного спору він може звернутись до Тернопільського окружного адміністративного суду в межах строків, які визначені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачу наступне.

При зверненні з позовною заявою до суду Технічним коледжем ТНТУ ім. Ів. Пулюя сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. згідно платіжного доручення №458 від 04.10.2017 та судовий збір в сумі 3200 грн. згідно платіжного доручення №513 від 27.10.2017.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1,2,4-3,12,22,33,43,80,86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити по п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суддя І.П. Шумський