РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017Справа №910/18847/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВА-МАРКЕТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Панама Гран Прі»

про стягнення 1 824 467,28 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача Макєєв Є.Ю. (дов. від 15.11.2017);

від відповідача Бєлінський Д.В. (директор).

встановив :

27.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛВА-МАРКЕТ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Панама Гран Прі» про стягнення суми боргу у розмірі 1 824 467,28 грн., з яких 1 477 500,00 грн. сума неповернутої фінансової допомоги, 137 182,50 грн. сума неустойки у формі пені, 168 990,75 грн. інфляційні нарахування, 40 794,03 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають із договору про поворотну фінансову допомогу від 12.08.2016 щодо своєчасного повернення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2017 порушено провадження по справі №910/18847/17, розгляд справи призначено на 16.11.2017.

16.11.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

16.11.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи та заяву про визнання позову у повному обсязі.

У судове засідання 16.11.2017 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи, зокрема, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 16.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

12.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛВА-МАРКЕТ» (далі - позивач, надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Панама Гран Прі» (далі - відповідач, отримувач) було укладено договір про поворотну фінансову допомогу (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, надавач передає у власність отримувачу кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору (далі - поворотна фінансова допомога), а отримувач зобов'язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк.

Поворотна фінансова допомога надається з метою здійснення фінансування часткових витрат на виробництво фільма (аудіовізуального твору) під назвою «Микита Кожум'яка» (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.1. договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 1 513 410,00 грн.

Надавач передає поворотну фінансову допомогу отримувачу частинами, а саме: 640 000,00 грн. до 17.08.2016; 867 500,00 грн. до 05.09.2016 (п. 3.1 договору).

Поворотна фінансова допомога вважається переданою отримувачу при її зарахуванні на поточний рахунок отримувача (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 4.1 договору строк повернення поворотної фінансової допомоги встановлюється в термін до 01.12.2016.

До закінчення строку, встановленого у п. 4.1 цього договору, отримувач зобов'язується протягом 2-х календарних днів повернути надавачеві поворотну фінансову допомогу (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 7.3 договору при порушені отримувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, вказаного у п. 4.1 цього договору, він повинен сплатити на поточний рахунок надавача пеню у розмірі 0,05% від розміру поворотної фінансової допомоги за кожний день прострочення її повернення.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з часу початку надання поворотної фінансової допомоги отримувачу. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору, та закінчується 31.12.2016 (п. п. 8.1, 8.2 договору).

На виконання умов договору позивачем перераховано на рахунок відповідача поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 507 500,00 грн., що підтверджується виписками по рахунках позивача, наявними в матеріалах справи.

22.09.2017 відповідачем було повернуто поворотну фінансову допомогу на рахунок позивача лише у розмірі 30 000,00 грн.

Доказів повернення іншої частини поворотної фінансової допомоги відповідачем матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять претензію від 16.08.2017 №15, направлену на адресу відповідача, щодо повернення фінансової допомоги та сплати суми штрафних санкцій у загальному розмірі 1 872 587,42 грн.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом, та просив стягнути з відповідача 1 824 467,28 грн., з яких 1 477 500,00 грн. сума неповернутої фінансової допомоги, 137 182,50 грн. сума неустойки у формі пені, 168 990,75 грн. інфляційні нарахування, 40 794,03 грн. - 3% річних.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Надання Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛВА-МАРКЕТ» відповідачу поворотної фінансової допомоги підтверджується виписками по рахунках позивача, наявними в матеріалах справи.

Згідно з п. 4.1 договору строк повернення поворотної фінансової допомоги встановлюється в термін до 01.12.2016.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

22.09.2017 відповідачем було повернуто поворотну фінансову допомогу на рахунок позивача лише у розмірі 30 000,00 грн.

Доказів повернення іншої частини поворотної фінансової допомоги відповідачем матеріали справи не містять.

Отже, оскільки відповідачем умови договору не виконано, суму поворотної фінансової допомоги позивачу не повернуто, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 477 500,00 грн. поворотної фінансової допомоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 7.3 договору при порушені отримувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, вказаного у п. 4.1 цього договору, він повинен сплатити на поточний рахунок надавача пеню у розмірі 0,05% від розміру поворотної фінансової допомоги за кожний день прострочення її повернення.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано 137 182,50 грн. сума неустойки у формі пені, 168 990,75 грн. інфляційні нарахування, 40 794,03 грн. - 3% річних.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Крім того, за приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За результатом перевірки розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку про його обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 137 182,50 грн. суми неустойки у формі пені, 168 990,75 грн. інфляційних нарахувань та 40 794,03 грн. - 3% річних.

Як зазначено вище, відповідач, в особі його повноважного представника, позов визнав.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, а також не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 824 467,28 грн., з яких 1 477 500,00 грн. сума неповернутої фінансової допомоги, 137 182,50 грн. сума неустойки у формі пені, 168 990,75 грн. інфляційні нарахування, 40 794,03 грн. - 3% річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Панама Гран Прі» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31, код 34934217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛВА-МАРКЕТ» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 18-К, код 38119140) заборгованість з поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 477 500 (один мільйон чотириста сімдесят сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., пеню у розмірі 137 182 (сто тридцять сім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 168 990 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 40 794 (сорок тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 27 367 (двадцять сім тисяч триста шістдесят сім) грн. 01 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 21.11.2017.

Суддя В.О. Демидов