ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа № 920/847/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Ільїн О.В.

при секретарі Євтушенку Є.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю від 10 жовтня 2017 року № 85-4257,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю від 13 травня 2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумихімпром, м. Суми (вх. №3369 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі № 920/847/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Сумихімпром, м. Суми

до Малого приватного підприємства Центр естетики та краси Еліта, м. Суми

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі №920/847/17 (суддя Заєць С.В.) передано матеріали справи №920/847/17 для розгляду в межах справи про банкрутство ПАТ Сумихімпром.

Позивач - ПАТ Сумихімпром, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21 вересня 2017 року у справі №920/847/17, справу за позовом ПАТ Сумихімпром до МПП Центр естетики та краси Еліта про визнання права власності на нерухоме майно передати на розгляд до господарського суду Сумської області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку окремого позовного провадження, оскільки предметом позову є вимога ПАТ Сумихімпром (боржника) до Малого приватного підприємства Центр естетики та краси Еліта про визнання права власності на нерухоме майно, тобто позивач у спірних правовідносинах не є зобовязаною особою. Вказує на те, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції №2343-XII. Вважає, що даний спір має бути розглянуто поза межами процедури банкрутства в окремому позовному провадженні з урахуванням вимог територіальної підсудності, встановлених статтею 15 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 11808 від 20.11.2017р.) відповідач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумихімпром на ухвалу господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі № 920/847/17 залишити без задоволення.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається, зокрема, на те, що імперативними нормами частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та статей 12, 16 ГПК України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства. Зазначає, що положення частини 4 статті 10 Закону про банкрутство прямо не встановлюють порядок розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні, а отже, на думку відповідача, такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06 листопада 2017 року прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 20 листопада 2017 року.

У призначеному судовому представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Сумихімпром, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21 вересня 2017 року у справі №920/847/17 та передати справу за позовом ПАТ Сумихімпром до МПП Центр естетики та краси Еліта про визнання права власності на нерухоме майно на розгляд до господарського суду Сумської області.

Представник відповідача, заперечуючи проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві, просив апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумихімпром на ухвалу господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі № 920/847/17 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У вересні 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство Сумихімпром, звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Малого приватного підприємства Центр естетики та краси Еліта, в якій, посилаючись на приписи статей 331, 392 Цивільного кодексу України, просив визнати за ПАТ Сумихімпром право власності на нежитлові приміщення загальною площею 264,4 кв.м, які розташовані на першому поверсі будинку № 30 по вул. Харківська у м. Суми.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступні обставини:

- 03.12.2008р. за результатами біржових торгів між ВАТ Сумихімпром (продавець) та МПП Центр естетики та краси Еліта (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна, відповідно до якого на біржових торгах, що відбулися 03.12.2008р. на Сумській товарній біржі Сумиагропромбіржа, протокол № 2 від 03.12.2008р., продавець продав, а покупець купив на умовах цього договору наступне майно: нежитлові приміщення, секція № 1, інвентарний номер 11057999, загальною площею 264,4 кв. м, що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 30 (далі спірні нежитлові приміщення).

- Рішенням господарського суду Сумської області від 19.02.2009р. у справі № 9/74-09 було визнано дійсним договір від 03.12.2008р. купівлі-продажу майна, укладений між МПП Центр естетики та краси Еліта та ВАТ Сумихімпром; визнано право власності на спірне майно за МПП Центр естетики та краси Еліта.

- Постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2010р. у справі №9/74-09 рішення господарського суду Сумської області від 19.02.2009р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду Сумської області.

- Рішенням господарського суду Сумської області від 27.10.2010р. у справі №9/74-09 відмовлено у задоволенні позовних вимог МПП Центр естетики та краси Еліта про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

- Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майна Центру надання адміністративних послуг в м. Суми припинено право власності МПП Центр естетики та краси Еліта на спірні нежитлові приміщення.

- Рішенням Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майна Центру надання адміністративних послуг в м. Суми від 11.04.2017р. відмовлено у реєстрації права власності ПАТ Сумихімпром на нежитлові приміщення загальною площею 264,4 кв. м, що розташовані на першому поверсі будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 30.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.09.2017р. у справі № 920/847/17 порушено провадження у справі та прийнято вказану позовну заяву до розгляду.

Водночас, ухвалою господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2011 року у справі №5021/2509/2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" за загальною процедурою згідно з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30 жовтня 2012 року у справі №5021/2509/2011 введено процедуру санації ПАТ "Сумихімпром".

Ухвалами господарського суду Сумської області від 11 червня 2013 року, 08 квітня 2014 року, 15 грудня 2014 року, 08 грудня 2015 року, 22 червня2016 року та 01 лютого 2017 року у справі № 5021/2509/2011, зокрема, було продовжено строк процедури санації у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ Сумихімпром на шість місяців.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, керуючись приписами статей частини 2 статті 4-1, пунктами 2, 7 частини першої статті 12, частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України (судова палата у господарських справах) у постанові від 13.04.2016р. у справі № 3-304гс16, враховуючи порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", дійшов висновку про необхідність передачі матеріалів справи № 920/847/17 для розгляду в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства Сумихімпром.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно до положень статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI від 22.12.2011р., чинній з 19.01.2013р.), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України № 4212-VI від 22.12.2011р., чинній з 19.01.2013р.) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки ухвалою господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2011 року у справі №5021/2509/2011 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", ухвалою господарського суду Сумської області від 30 жовтня 2012 року у справі №5021/2509/2011 введено процедуру санації ПАТ "Сумихімпром", то до процедури банкрутства позивача підлягають застосуванню норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" в редакції №2343-ХІІ.

Разом з тим, згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013р. внесено доповнення до статті 16 ГПК України частиною такого змісту: "справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство", а також доповнено частину 1 статті 12 пунктом 7 про підвідомчість господарським судам справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено, однак передбачено винятки щодо спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів) за позовом контролюючих органів, визначених Податковим кодексом України.

Такі зміни щодо виключної підсудності певних спорів судам, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство, набрали чинності з 19.01.2013р.

Отже, з 19.01.2013р. майнові спори про витребування майна до ліквідаційної маси та пов'язані з цим вимоги розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство, незалежно від того, що до боржника можуть застосовуватися окремі положення матеріального та процесуального права, визначені Законом про банкрутство в редакції, яка існувала до набрання чинності Законом України №4212-VІ від 22.12.2011р. з 19.01.2013р. та в силу пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень продовжує застосовуватися до окремих боржників.

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015р. у справі №911/4212/14, відповідно до якої положення статей 12, 16 Господарського процесуального кодексу України, в силу приписів частини 1 статті 58 Конституції України, застосовуються і до справ про банкрутство, провадження у яких здійснюється за Законом про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Верховний Суд України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі №908/4804/14, проаналізувавши зміни до статей 16 та 12 Господарського процесуального кодексу України в системному аналізі з положеннями Закону про банкрутство №2343-ХІІ, дійшов правового висновку, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону №2343-ХІІ, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Висновки Верховного Суду України у Постанові від 13 квітня 2016 року у справі №908/4804/14 щодо застосування норм процесуального права, відповідно до статті 11128 ГПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують положення статей 12, 16 ГПК України.

У даному випадку предметом судового розгляду є спір про визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 264,4 кв. м, що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 30. за ПАТ «Сумихімпром», яке перебуває в процедурі банкрутства.

Тобто, позивач (боржник) у спірних правовідносинах в межах розгляду судової справи №920/847/17 виступає кредитором, а відповідач зобовязаною стороною.

Разом з тим, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Господарського процесуального кодексу України не містять імперативних приписів щодо встановленого порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні, тоді як нормами статей 12, 16 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства та саме в межах цієї справи.

Отже, даний спір незалежно від суб'єктного складу не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство ПАТ Сумихімпром враховуючи загальні положення Цивільного кодексу та Господарського кодексу України у відповідності до частини 9 статті 16 Господарського процесуального кодексу України та провадження за вказаним спором є частиною загальної комплексної процедури банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, оскільки даний спір про визнання права власності безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство та стосується питань щодо формування ліквідаційної маси боржника, враховуючи, що вказані обставини безпосередньо стосуються та можуть порушувати права інших осіб - учасників справи про банкрутство (зокрема, кредиторів позивача), колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що вимога ПАТ Сумихімпром (боржника) до Малого приватного підприємства Центр естетики та краси Еліта про визнання права власності на спірне нерухоме майно підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПАТ Сумихімпром у справі №5021/2509/2011, а не в окремому позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Сумихімпром не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв'язку з чим ухвалу господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі № 920/847/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1ст.103, ст.ст.105,106 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумихімпром залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 21 вересня 2017 року у справі № 920/847/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Ільїн О.В.