ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2017р. Справа № 914/1731/17
Господарський суд Львівської області у складі
Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.,
розглянувши матеріали справи:
за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,

до Відповідача: Приватного підприємства «Інтертайле», смт. Щирець, Пустомитівський район, Львівська область,

про внесення змін в договір оренди.

Представники:
Позивача: Безушко О.І. представник (довіреність від 14.02.2017р. №615/2);

Відповідача: Кук М.Я. представник (довіреність від 29.05.2017р. б/н).

Суть спору.
Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Приватного підприємства «Інтертайле» про внесення змін в договір оренди.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 23.08.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2017р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, викладених в ухвалах Господарського суду Львівської області від 12.09.2017р. та 03.10.2017р. у справі. В судових засіданнях 24.10.2017р. та 02.11.2017р. оголошувалась перерва до 02.11.2017р. та 06.11.2017р., про що представники Сторін повідомлялись в судових засіданнях під розписку.

Представникам Сторін оголошено права і обов`язки, визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59 ГПК України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані чи оголошені Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області, наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень, а також бланки оголошення ухвал про відкладення розгляду справи та оголошення перерв в судових засіданнях) зазначено, що права та обов`язки сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача в судове засідання з`явився, 02.11.2017р. подав клопотання (вх. №37155/17), у яких просить суд долучити до матеріалів справи документи згідно переліку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, аналогічні до викладених у позовній заяві. Вказане клопотання оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове засідання з`явився, подав додаткові пояснення до відзиву (вх. №37697/17), у яких просить суд відмовити Позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, проти позову заперечив, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, аналогічні до викладених у відзиві на позову заяву та додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобов`язувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) ГПК України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судових засіданнях впродовж розгляду справи суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, з врахуванням вимог ст.69 ГПК України, суд зазначає про відсутність правових підстав до подальшого відкладення розгляду справи.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
29.11.2004р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Західного оперативного командування (надалі Орендодавець) та Приватним підприємством «Інтертайле» (надалі Відповідач, Орендар) укладено Договір оренди нерухомого військового майна, розташованого у Львівському гарнізоні за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3 №10 (надалі Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) Орендодавець передав, а Орендар прийняв для зберігання автомобільної техніки у строкове платне користування нерухоме військове майно, а саме приміщення військового містечка №7, будівля №57 площею 541,4 м.кв. (надалі Будівля), розміщене за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, що знаходиться на балансі Військової частини А-4514 та обліковується в Квартирно-експлуатаційному відділі м.Львова, вартість якого визначена згідно з Актом оцінки і, станом на 31.05.2004р., становить за експертною оцінкою 184474,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Орендар вступає в строкове платне користування Майном у термін, вказаний в Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами Договору та Акта приймання-передачі Майна (додаток №2 до Договору).

Згідно пункту 2.4. Договору передача Майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в Акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1. Договору Сторонами встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить за базовий місяць оренди травень 2004р. 1537,28 грн. без врахування податку на додану вартість. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2004р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди на індекси інфляції за червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2004р.

Відповідно до пункту 3.2. Договору орендна плата за кожен наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно пункту 3.4. Договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у випадку зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 5.4. Договору встановлено зобов`язання Орендаря забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонту орендованого майна за рахунок власних коштів.

Відповідно до пунктів 6.1. та 6.3. Договору Орендар має право використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов Договору, при зміні умов використання майна вносити зміни до Договору шляхом двостороннього погодження Сторін, а також, з дозволу Орендодавця за рахунок власних коштів здійснити реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що після закінчення терміну Договору Орендар, який належним чином виконував свої зобов`язання за Договором, має переважне право, за інших рівних умов на продовження Договору на новий термін.

Згідно пункту 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством України.

Пунктом 10.1. Договору Сторонами погоджено, що Договір діє з 29.11.2004р. на 11 місяців.

Вказаний Договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

В подальшому, Додатковим Договором від 01.11.2006р. №7/2006/КЕВ Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 1.1., 1.3., 3.1., 10.1 Договору в наступній редакції:

1.1. Орендодавець (Балансоутримувач) передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 518,7 м.кв. (додаток №№ 1, 2 технічний паспорт та свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю) в будівлі №57 військового містечка №7 (у подальшому Майно), що знаходиться на балансі та обліковується у Квартирно-експлуатаційному відділі м.Львова (додаток №3 Акт прийому-передачі основних засобів №ОЗ-1) (надалі Балансоутримувач), розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, вартість якого визначена на 31.05.2004р. за експертною оцінкою і становить 176565,48 грн. (додаток №4).

1.3. Назване в п.1.1. Договору Майно Орендодавець (Балансоутримувач) передає Орендарю для використання під авторемонтну майстерню.

3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить за базовий місяць оренди липень 2006р. 2738,97 грн. без врахування податку на додану вартість та за результатами домовленості з врахуванням моніторингу орендної плати визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати , затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2006р. 3112,20 грн. (розрахунок орендної плати додаток №5). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

10.1. Цей Договір діє з 01.11.2006р. по 25.10.2007р.

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Додатковим Договором від 05.03.2007р. №7-1/2007/КЕВ Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 3.1, 3.2., 10.1 Договору в наступній редакції:

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди після перерахунку січень 2007р. на рівні 3882,93 грн. за результатами домовленості, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006р. №1846), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2007р. 3851,67 грн. (додаток №3). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

10.1. Цей Договір діє з 25.10.2007р. по 20.10.2010р.

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Додатковим Договором оренди від 09.04.2010р. №7-2/2010/КЕВ до Договору Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 1.1., 1.3., 3.1., 10.1 Договору в наступній редакції:

1.1. Орендодавець (Балансоутримувач) передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 518,7 м.кв. в будівлі №57 військового містечка №7 (у подальшому Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, що належить Міністерству оборони України (з правом оперативного управління) на підставі Свідоцтва про право власності №Г-01627, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради 21.12.2005р. та зареєстроване Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 27.12.2005р. за реєстраційним №13411830, Дозволу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 06.04.2010р. №303/1/6/287.

Інвентаризаційна оцінка об`єкту згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.10.2010р. №27604152, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» становить 536277,00 грн. вартість майна визначена на 31.05.2004р. за незалежною оцінкою і становить 176739,31 грн.

1.3. Назване в п.1.1. Договору нерухоме Майно Орендодавець передає Орендарю для використання під розміщення 50,9 м.кв. офісу, 467,8 майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервіс).

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди на рівні 6500,00 грн. за результатами домовленості, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006р. №1846), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2010р. 6456,06 грн. (додаток №3). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

10.1. Цей Договір укладено строком на п`ять років, що діє з 09.04.2010р. до 09.04.2015р.

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського МНО Петелькою І.В., про що вчинено запис в реєстрі №3660.

Додатковим Договором від 31.12.2011р. №7-3/2011/КЕВ Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 1.1., 1.3., 3.1. Договору в наступній редакції:

1.1. Орендодавець (Балансоутримувач) передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 518,7 м.кв. в будівлі №57 військового містечка №7 (у подальшому Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, вартість якого визначена на 31.05.2004р. за експертною оцінкою і становить 176565,48 грн. без ПДВ.

1.3. Назване в п.1.1. Договору нерухоме Майно Орендодавець передає Орендарю для використання під розміщення 50,9 м.кв. офісу, 467,8 майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервіс).

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць оренди вересень 2011р. в розмірі 7189,59 грн. за результатами домовленості з врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2011р. 7085,69 грн. (додаток №3). Орендна плата за перший місяць оренди після внесення змін вересень 2011р. сплачується з 20.09.2011р.

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Додатковим Договором оренди від 13.04.2015р. №7-4/2015/КЕВ до Договору Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 3.1., 10.1 Договору в наступній редакції:

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди (лютий 2015р.) на рівні 15310,00 грн. з урахуванням домовленості та моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2015р. 15164,95 грн. (додаток №4). Орендна плата за перший місяць оренди після внесення змін квітень 2015р. сплачується з 02.04.2015р.

10.1. Цей Договір укладено строком до трьох років, що діє з 02.04.2015р. по 28.03.2018р.

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Додатковим Договором оренди від 02.07.2015р. №7-5/2015/КЕВ до Договору Сторонами, серед іншого, погоджено викласти пункти 1.1., 1.3., та 3.1. Договору в наступній редакції:

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 342,3 м.кв. в будівлі №57 військового містечка №7 (у подальшому Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, вартість якого визначена на 31.10.2014р. за незалежною оцінкою і становить 507215,50 грн. без ПДВ.

1.3. Назване в п.1.1. Договору нерухоме Майно Орендодавець передає Орендарю для використання під розміщення 80,0 м.кв. офісу, 262,3 майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервіс).

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди (червень 2015р.) на рівні 12380,66 грн. з урахуванням домовленості та моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2015р. 12192,66 грн. (додаток №4).

Вказаний додатковий договір підписано повноважними представниками, завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Актом від 01.07.2015р. Відповідач повернув, а Позивач прийняв з оренди частину приміщень, які були Об`єктом оренди за Договором загальною площею 204,6 м.кв. вартістю 303173,51 грн. без ПДВ.

Актом оцінки вартості нерухомого військового майна, що передано в оренду, розташованого у Львівській області, м.Львів, вул.Шевченка, 3, військове містечко №7, будівля №57 від 10.03.2015р. підтверджено оціночну вартість Об`єкта оренди площею 546,9 м.кв. в розмірі 1434760,00 грн., в тому числі вартість покращень Об`єкта оренди 624370,99 грн.

Листом від 05.08.2016р. вих. №08-15м/4249 Державна фінансова інспекція у Львівській області повідомила керівника КЕВ м.Львова про те, що Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м.Львова від 01.07.2016р. №08-21/14, серед іншого, встановлено зменшення вартості Об`єкта оренди, переданого Відповідачу за Договором, що, в свою чергу, призвело до зниження розміру орендної плати і завдання цим збитків бюджету. Листом від 03.05.2017р. вих. №306/1/3260 Позивач повідомив Міністра оборони України про порушення законодавства, виявлені Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м.Львова від 01.07.2016р. №08-21/14.

Листом від 02.06.2017р. вих. №3081 Позивач, на виконання рішення Міністра оборони України від 16.05.2017р. №18009/з/30-2016, надіслав для підпису Відповідачу п`ять примірників додаткової угоди до Договору, які, після підписання, просив повернути на адресу КЕВ м.Львова.

Відповідачем у відповідь на вказаного листа листом від 21.06.2017р. б/н погоджено Позивачу зміну меж розмежування та орендованої площі за Договором.

Листом від 30.06.2017р. вих. №3524 Позивач повторно звернувся до Відповідача із пропозицією внести зміни до розділів 3 та 5 Договору шляхом підписання Додаткової угоди до Договору. Відповідачем вказаного листа залишено без відповіді та реагування.

З підстав наведеного Позивач просить суд внести зміни до розділів 1, 3 та 5 Договору, а саме:

« 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 342,3 м.кв. в будівлі №57 військового містечка №7 (надалі Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, вартість якого визначена на 31.10.2014р. за експертною оцінкою і становить пропорційно, згідно із висновком про вартість майна 898003,93 грн. без ПДВ.

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди (квітень 2017р.) на рівні 23259,05 грн. з урахуванням домовленості та моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2017р. 23058,21 грн.».

10.10.2017р. Відповідачем подано до суду Відзив на позовну заяву (вх. №34289/17), у якому вважає позов Позивача безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав того, що 29.11.2014р. між Сторонами укладено Додатковий договір до Договору, яким встановлено розмір орендної плати та порядок її сплати Відповідачем, а Позивачем, як підставу для перегляду розміру орендної плати, визначено рішення Міністра оборони України від 16.05.2017р. №18009/з/30-2016р., що суперечить умовам пункту 3.4. укладеного між Сторонами Договору.

Окрім того, Відповідач зазначає, що в Договорі Сторонами підтверджується, що орендна плата розрахована на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами) та встановлена в розмірі, більшому, аніж визначено Методикою.

01.11.2017р. Позивачем подано до суду Пояснення по суті позову (вх. №36900/17), у яких, в підтвердження доводів, викладених ним в основу своїх обґрунтувань позовних вимог, покликається на те, що при укладенні Додаткової угоди від 13.04.2015р. №7-4/2015/КЕВ Позивачем не враховано вартості здійснених Відповідачем покращень Об`єкта оренди в загальній вартості Об`єкта Оренди, внаслідок чого занижено вартість останнього. Окрім того, Позивач зазначає, що вартість 342,3 м.кв. орендованої Відповідачем площі визначено Позивачем пропорційно, згідно з висновком про вартість майна на 31.10.2014р., та з врахуванням наведеного і Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), здійснено нарахування розміру орендної плати в сумі 2325905 грн.

До вказаного пояснення Позивачем долучено Висновок про вартість, складений 25.11.2014р. Суб`єктом підприємницької діяльності Савицьким Д.К. про те, що вартість Об`єкта оренди нежитлової будівлі №57 військового містечка №7 загальною площею 546,90 м.кв., яке розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, станом на 31.10.2014р. складає 1434760,00 грн. без урахування ПДВ.

06.11.2017р. Відповідачем подано до суду Додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (вх. №37697/17), у яких, в доповнення доводів, на які покликається, як на підставу своїх заперечень проти позову, вказує на те, що Позивач просить суд внести зміни до Договору в частині збільшення вартості Об`єкта оренди та, як наслідок, збільшення розміру орендної плати за користування ним, не обґрунтовуючи при цьому ані зміну Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу чи зміни цін або тарифів, ані зміною вартості Об`єкта оренди, встановленою незалежною оцінкою.

Окрім того, Відповідач зазначає, що Позивачем не враховано положення примітки Методики щодо того, що Відповідач є вітчизняним суб`єктом малого підприємництва, який провадить свою діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (крім офісів), і до нього має застосовуватись коефіцієнт 0,7 при визначенні розміру орендної плати, що не було зроблено Позивачем.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об`єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч.1 ст.2, ч.3 ст.18, ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» (із змінами і доповненнями), що спори про внесення змін до договору оренди (найму) у зв`язку із запровадженням нових тарифів, ставок орендної плати (в т. ч. внесенням змін до відповідних методик) мають вирішуватися з урахуванням вимог приписів статті 632 ЦК України та частини другої статті 21 Закону «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якими розмір орендної плати в договорі встановлюється за домовленістю сторін і може бути змінено за погодженням сторін або у випадках та на умовах, встановлених законом..

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.55 ГК України суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва. Суб`єктами малого підприємництва є, серед іншого, юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Відповідно до пункту 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами та доповненнями) розмір річної орендної плати у разі оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, встановлюється за згодою сторін, але не менш як 10 відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки, а у разі, коли орендарем є суб`єкт малого підприємництва, - не менш як 7 відсотків вартості орендованого майна за результатами такої оцінки.

Пунктом 8 Додатку №2 до Методики визначено, що ставка орендної плати для розміщення майстерень, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт автомобілів становить 20 відсотків.

Пунктом 9 вказаного Додатку визначено, що ставка орендної плати за розміщення офісних приміщень, крім офісних приміщень операторів телекомунікацій, які надають послуги рухомого (мобільного) зв`язку, операторів та провайдерів телекомунікацій, які надають послуги доступу до Інтернету складає 18 відсотків.

Приміткою до Додатку №2 до Методики встановлено, що орендні ставки для орендарів - вітчизняних юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва, які провадять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (крім офісів), застосовуються з коефіцієнтом 0,7.

Згідно пункту 2 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року за №629 (із змінами і доповненнями), оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.

Окрім того, суд зазначає, що акт ревізії це службовий двосторонній документ, який стверджує факт ревізійних дій та їх результатів, і є носієм доказової інформації про виявлені недоліки в господарюванні. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Сам по собі акт ревізії не несе для позивача негативних правових наслідків, а тому не може порушувати права та інтереси в його діяльності. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в Постанові Верховного Суду України від 07.07.2015р. у справі №21-334а15.

З підстав наведеного суд критично оцінює доводи Позивача, покладені ним в основу позовних вимог, щодо зміни умов укладеного між Сторонами Договору в частині зміни вартості Об`єкта оренди та розміру орендної плати за користування ним на підставі Рішення Міністра оборони України від 16.05.2017р. №18009/з/30-2016, прийнятого у зв`язку із встановленням Актом Державної фінансової інспекції у Львівській області від 01.07.2016р. №08-21/14 порушень, оскільки вказана підстава не визначена вимогами чинного законодавства України та суперечить умовам пункту 3.4. укладеного між Сторонами Договору, згідно якого розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у випадку зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

В той же час, станом на час розгляду справи по суті Позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факту зміни Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу чи змін централізованих цін і тарифів.

Також, судом критично оцінюється Висновок про вартість, складений 25.11.2014р. Суб`єктом підприємницької діяльності Савицьким Д.К., оскільки строк дії такого, згідно пункту 2 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року за №629, строк його дії закінчився 25.05.2015р. Інших належних, достатніх та допустимих доказів проведення у встановленому чинним законодавством України оцінки Об`єкта оренди Позивачем станом на час розгляду справи по суті суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Щодо визначення Позивачем розміру орендної плати пропорційно, виходячи із вартості оцінки Об`єкта оренди, встановленої Висновком про вартість, складеним 25.11.2014р. Суб`єктом підприємницької діяльності Савицьким Д.К. суд зазначає, що такий проведено невірно, так як Позивачем не враховано, що Об`єкт оренди за Договором (в редакції Додаткового Договору оренди від 02.07.2015р. №7-5/2015/КЕВ до Договору) має площу 342,3 м.кв., з яких 80,0 м.кв. використовується Відповідачем для розміщення офісу, а 262,3 м.кв. майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервіс).

Таким чином, з врахуванням пунктів 8 та 9 Додатку №2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, річна ставка орендної плати за користування Відповідачем площею 80,0 м.кв. для розміщення офісу складає 18 відсотків від експертної оцінки Об`єкта оренди, а за користування 262,3 м.кв. майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервісу) 20 відсотків.

Окрім того, при розрахунку орендної плати за користування 262,3 м.кв. майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів (автосервісу) Позивачем не враховано коефіцієнт 0,7, застосування якого передбачено Приміткою до Додатку №2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, так як Відповідач є суб`єктом малого підприємництва і здійснює свою діяльність безпосередньо в орендованих виробничих площах.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги про внесення змін до Договору оренди нерухомого військового майна, розташованого у Львівському гарнізоні за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3 від 29.11.2004р. №10 в частині викладення пункту 1.1. та 3.1. в наступній редакції:

« 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 342,3 м.кв. в будівлі №57 військового містечка №7 (надалі Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 3, вартість якого визначена на 31.10.2014р. за експертною оцінкою і становить пропорційно, згідно із висновком про вартість майна 898003,93 грн. без ПДВ.

3.1. Орендна плата встановлена без ПДВ за перший місяць оренди (квітень 2017р.) на рівні 23259,05 грн. з урахуванням домовленості та моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (із змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2017р. 23058,21 грн.»

є безпідставними та необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об`єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

06.11.2017р. у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 13.11.2017р.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід залишити за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-3, 4-5, 4-7, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 173, 174, 188, 193, 286, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 11, 16, 509, 510, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 18, 19, 21, 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.