ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року Справа № 912/2020/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль ЛА., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

за участю представників сторін:

від позивача: Боруш А.О., представник, довіреність №1 від 22.05.2017 року; Науменко І.Ф., представник, довіреність №1 від 22.05.2017 року;

від відповідача: не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином;

від третьої особи-1: не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином;

від третьої особи-2: не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Хинку" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року у справі №912/2020/17

за позовом Фермерського господарства "Хинку", с. Сухий Ташлик Вільшанського району Кіровоградської області

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Вільшанська районна державна адміністрації Кіровоградської області, смт. Вільшанка Кіровоградської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Сухоташлицька сільська рада, с. Сухий Ташлик Вільшанського району Кіровоградської області

про визнання поновленим договору оренди, визнання укладеною додаткової угоди

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Хинку" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить:

- визнати поновленим договір оренди землі від 13.10.2004 року, укладений між Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Селянським (фермерським) господарством "Хинку", зареєстрований у Вільшанському відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.11.2005 року за № 01;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 13.10.2004 року, укладеного між Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Селянським (фермерським) господарством "Хинку", щодо земельної ділянки загальною площею 27,61 га ріллі, розташованої на території Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області у запропонованій у позовній заяві редакції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року у справі №912/2020/17 (суддя Колодій С.Б.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що договір оренди від 13.10.2004 року діяв протягом п'яти років до 18.11.2010 року, тому позивач мав право як на продовження договору на наступні п'ять років шляхом підписання відповідної угоди до договору оренди землі, так і переважне право на поновлення оренди після його закінчення за правилами, передбаченими статтею 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції 2010 року, але цим правом в належний спосіб не скористався. Місцевим господарським судом зазначено, що факт відсутності належним чином оформлених, у розумінні статей 1, 13, 18 Закону України "Про оренду землі", орендних договірних відносин між Вільшанською РДА та СФГ "Хинку" з 18.11.2010 року свідчать про помилковість та необґрунтованість тверджень позивача про наявність у нього права на поновлення договору оренди від 13.10.2004 року за приписами статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону України від 17.02.2011 року шляхом визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення строку дії договору на той самий строк - п'ять років (до 18.11.2020 року) і на тих самих умовах та про наявність порушеного права позивача, оскільки на дату набрання чинності статті 33 цього Закону в новій редакції договору оренди між Селянським (фермерським) господарством "Хинку" та Вільшанською районною державною адміністрацією не існувало.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку, що навіть за умови дії договору до 18.11.2015 року, з матеріалів справи вбачається недотримання позивачем процедури поновлення договору відповідно до вимог пункту 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Так, позивач звертався до відповідача: 01.09.2015 року з листом-повідомленням в порядку ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, додавши проект додаткової угоди до договору оренди землі, (протягом місячного строку відповідач відповідь на даний лист не надав); 23.11.2017 року з листом - повідомленням в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" про поновлення строку дії договору на той самий строк і на тих самих умовах, додавши проект додаткової угоди до договору оренди землі (додаткова угода не підписана відповідачем).

Під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що позивач визначеним законом правом на оскарження в суді відмови, а також зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі не скористався, а звернувся до суду лише 11.07.2017 року, майже через два роки після дати якої мав діяти договір при його належному поновленні.

Враховуючи відсутність юридичного факту поновлення спірного договору на той самий строк та на тих самих умовах шляхом укладення між сторонами додаткової угоди у визначений чинним законодавством строк, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Фермерське господарство "Хинку" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року по справі №912/2020/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що строк дії договору припинився 18.11.2010 року, оскільки підписавши розпорядження №553-р уповноважена особа (голова Вільшанської РДА) прийняла рішення про продовження дії договору на 5 років, тобто сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. Оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин укладення додаткової угоди не вимагалось, правовідносини продовжились до 18.11.2015 року. Апелянт зазначає, що 23.11.2015 року звернувся до відповідача в порядку ч.ч. 6-8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" про поновлення спірного договору, однак відповідачем не підписано додаткову угоду. 23.05.2017 року відповідач повторно звернувся до відповідача щодо підписання додаткової угоди, однак відповідач повідомив про відмову у підписанні додаткової угоди (лист від 12.06.2017 року). Між тим, вказаний лист не містить заперечення щодо продовження строку договору оренди.

Апелянт вважає безпідставним висновок місцевого господарського суду про зволікання позивачем із захистом своїх прав, оскільки для продовження строку дії договору в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивачем виконані всі необхідні дії: направив лист-повідомлення про продовження та примірник додаткової угоди, продовжив користуватись орендованою земельною ділянкою. Враховуючи, що спір виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення договору землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв'язку із поновленням договору оренди на той же строк та на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", апелянт вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, апелянт посилається на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, а після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та національного законодавства України. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки державних органів чи посадових осіб не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 року апеляційну скаргу Фермерського господарства "Хинку" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року у справі №912/2020/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд справи призначений у судове засідання на 24.10.2017 року.

Розгляд скарги був відкладений з 24.10.2017 року на 14.11.2017 року.

У судових засіданнях, які відбулося 24.10.2017 року та 14.11.2017 року, представники апелянта апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі.

14.11.2017 року від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов (електронною поштою) відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду. При цьому відповідач зазначає, що листом, який направлено позивачу рекомендованим листом, про заперечення у поновленні дії договору оренди землі та про повернення земельної ділянки, головне управління заперечувало щодо поновлення договору, виходячи з положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Відповідач вважає, що листом від 12.06.2017 року повідомив позивача про заперечення щодо поновлення договору оренди з підстав, зазначених у листі. Відповідач зазначає, що договір оренди між сторонами не поновився, а припинив свою дію відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди.

14.11.2017 року від Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

07.11.2017 року від Сухоташлицької сільської ради надійшло клопотання, в якому третя особа-2 підтримує апеляційну скаргу та просить розглядати справу без участі її представника.

Представники Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області та від Сухоташлицької сільської ради у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи; відзиву на апеляційну скаргу не надали.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 13.09.2004 року Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області прийнято розпорядження №371-р "Про затвердження проекту землеустрою та поновлення договору оренди земельної ділянки СФГ "Хінку" за змістом якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 5 років СФГ "Хінку" площею 26,99 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду на території Сухоташлицької сільської ради, виготовлений Приватним підприємством "Геомарк", надано СФГ "Хінку" в особі голови Хинку Івана Васильовича земельну ділянку площею 26,99 га ріллі із земель резерву та 0,62 га ріллі під умовно нарізними дорогами між земельними частками (паями), які використовує СФГ терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сухоташлицької сільської ради, встановлено оренду плату в розмірі 140 грн. за 1 га, зобов'язано СФГ "Хинку" в особі голови Хинку І.В, в 30-ти денний термін укласти договір оренди у встановленому законом порядку, своєчасно сплачувати оренду плату (а.с. 18).

13.10.2004 року на підставі зазначеного рішення між Вільшанською районною державною адміністрацією Вільшанського району Кіровоградської області (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Хінку" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Вільшанському відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.11.2005 року за №01 (а.с. 15-17).

Відповідно до пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Сухоташлицької сільської ради, Вільшанського району, Кіровоградської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 27,61 га - землі сільськогосподарського призначення, з них: 26,99 га ріллі із земель резервного фонду та 0,62 га ріллі під умовно нарізними дорогами під земельними частками (паями) (пункт 2 договору)

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 6 договору).

За змістом пункту 32 договору зміна договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Дія цього договору припиняється у разі: закінчення терміну, на який було укладено договір; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання орендарем земельної ділянки у власність. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 33 договору).

Про факт передачі орендарю обумовленої договором земельної ділянки свідчить підписаний обома сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.20, зворотна сторона).

Додатковою угодою від 31.05.2006 року, сторони внесли зміни у пункт 8 договору та виклали його у наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем на рахунок Сухоташлицької сільської ради, яка визначена в податковій декларації на рік та сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового місяця)".

Вказана додаткова угода зареєстрована у Вільшанському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2006 року за № 05.

Додатковою угодою до договору від 07.08.2009 року сторони внесли зміни у пункт 7 договору та виклали його у наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 9611,99 грн., обчисленого із розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації шляхом перерахування коштів на рахунок Сухоташлицької сільської ради".

Докази реєстрації цих змін відсутні.

Відповідно до пункту 14 Закону України "Про оренду землі", в редакції від 27.11.2003 року, яка була чинна на час укладення договору оренди, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, чинне на час укладення договору оренди законодавство встановлювало обов'язковість державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Розпорядженням голови Вільшанської сільської ради Кіровоградської області № 553-р від 13.12.2010 року вирішено продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між Вільшанською районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Хінку" від 13.10.2004 року строком на 5 років на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 26,99 га ріллі з земель державної власності (землі резерву) сільськогосподарського призначення на території Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області.

Подальше продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки на 5 років на підставі розпорядження голови Вільшанської сільської ради Кіровоградської області № 553-р від 13.12.2010 року є зміною умов договору у розумінні статті 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В матеріалах справи відсутні докази укладання сторонами письмової угоди про продовження договору оренди землі від 13.10.2004 року на наступні 5 років та відповідної державної реєстрації такої угоди.

Отже, враховуючи викладене, зазначений в розділі "Строк дії договору" термін договору та приписи статті 13 Закону України "Про оренду землі", в редакції від 27.11.2003 року, яка була чинна на час укладення договору оренди, договір оренди земельної ділянки від 13.10.2004 року діяв до 18.11.2010 року, доказів продовження договору на наступні 5 років, до 18.11.2015, сторони суду не надали.

При цьому за умовами договору (пункт 6) після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За приписами статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка діла на час закінчення дії договору оренди, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Тобто цією нормою не передбачався порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначалось, що в цьому разі договір підлягає поновленню з дотриманням порядку, передбаченого статтею 654 Цивільного кодексу України.

Листом від 09.07.2009 року № 8842/17/11-09 Державний комітет України із земельних ресурсів роз'яснив, що "поновлення" і "продовження" договору оренди землі - це різні поняття. Так, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та має намір ще її орендувати і звертається з цим клопотанням до орендодавця, то в цьому випадку він поновлюється шляхом укладення нового договору оренди земельної ділянки. У разі коли орендар звертається до орендодавця з клопотанням про намір у подальшому орендувати земельну ділянку до закінчення строку дії договору, то цей договір продовжується. Договір оренди землі продовжується на тих самих умовах і на той самий строк шляхом укладення додаткової угоди до основного договору оренди землі до закінчення строку його дії. Слід враховувати, що згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Після 18.11.2010 року позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, сплачував орендні платежі, письмових заперечень з боку Вільшанської районної державної адміністрації до позивача не надходило. Даного факту сторони не заперечили. При цьому доказів звернення позивача до Вільшанської районної державної адміністрації з приводу оформлення додаткової угоди щодо продовження договору матеріали справи не містять.

13.12.2010 року Вільшанської районної державною адміністрацією прийнято розпорядження №553-р "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", яким Селянському (фермерському) господарством "Хінку" продовжено термін дії договору на 5 років.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що належним доказом продовження дії договору оренди земельної ділянки на наступні 5 років (до 18.11.2015 року) є укладена додаткова угода, оскільки на час прийняття розпорядження №553-р договір припинив свою дію (18.11.2010 року), що унеможливило продовження дії договору на новий строк.

Місцевий господарський суд зазначив, що сторони не надали належних доказів продовження терміну дії спірного договору оренди земельної ділянки до 18.11.2015 року, у зв'язку з чим дійшов до висновку про припинення дії договору 18.11.2010 року.

З 01.01.2013 року відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

До таких органів відноситься, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

01.09.2015 року Фермерське господарство "Хинку" звернулося до Головного управління Держгекокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору. До листа-повідомлення додано два підписаних Фермерським господарством "Хинку" проекти додаткових угод про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах (а.с. 25, 26).

Головне управління Держгекокадастру у Кіровоградській області запропонований позивачем проект додаткової угоди до договору не підписало, лист -повідомлення від 01.09.2015 року залишило без відповіді.

Також, продовжуючи користуватися земельною ділянкою, 23.11.2015 року Фермерське господарство "Хинку" повторно направило на адресу Головного управління Держгекокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення про поновлення договору разом із підписаним проектом додаткової угоди про поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах (а.с. 30).

Головне управління Держгекокадастру у Кіровоградській області у місячний строк проект додаткової угоди також не підписало, заперечень у поновленні договору не надано, повідомлення про повернення земельної ділянки не направлено.

В подальшому, оскільки відповіді відповідача на листи-повідомлення позивача від 01.09.2015 та від 23.11.2015 у місячний термін не надійшли, позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, а протягом місяця після закінчення строку дії Договору (з 18.11.2015 року по 18.12.2015 року) відповідач не надіслав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, Фермерське господарство "Хинку" на виконання приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" 23.05.2017 року для засвідчення юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах направив на адресу відповідача листа про поновлення строку дії договору разом із проектом підписаної додаткової угоди на той самий строк і на тих самих умовах (а.с. 62).

Головне управління Держгекокадастру у Кіровоградській області листом - повідомленням від 12.06.2017 року №Ф-10574/0-7558/0/6-17 про відмову у підписанні додаткової угоди до договору (а.с. 64).

Посилаючись на частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", неодноразове звернення до відповідача з приводу підписання додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі, позивач просить визнати договір оренди землі від 13.10.2004 року, зареєстрований 18.11.2005 року таким, що вважається поновленим на той самий строк та визнати укладеною додаткову угоду до даного договору, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Як вбачається із статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки (частина 1 статті 124 Кодексу).

Отже, способом волевиявлення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельною ділянкою є відповідне рішення органу.

Поряд з цим, за приписами статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону України від 31.10.2010 року після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Як зазначено в пункті 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011 року) до статті 33 Закону України "Про оренду землі", судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України "Про оренду землі" не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджується, що 13.12.2010 року Вільшанською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №553-р "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", яким Селянському (фермерському) господарством "Хінку" продовжено термін дії договору на 5 років.

Пункт 1 частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі припиняється, в тому числі, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 32 Договору сторони передбачили, що зміна договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішуються у судовому порядку.

Враховуючи викладені обставини та зміст договору, а саме розділ "Строк дії договору", місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що договір оренди від 13.10.2004 року було укладено на 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації, він припинив свою дію 18.11.2010 року, тобто за спливом строку, на який його було укладено.

Факт відсутності належним чином оформлених, у розумінні статей 1, 13, 18 Закону України "Про оренду землі", орендних договірних відносин між Вільшанською РДА та СФГ "Хинку" з 18.11.2010 року свідчать про помилковість та необґрунтованість тверджень позивача про наявність у позивача права на поновлення договору оренди від 13.10.2004 року за приписами статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону України від 17.02.2011 року шляхом визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення строку дії договору на той самий строк - п'ять років (до 18.11.2015 року) і на тих самих умовах та про наявність порушеного права позивача, оскільки на дату набрання чинності статті 33 цього Закону в новій редакції договір оренди між Селянським (фермерським) господарством "Хинку" та Вільшанською районною державною адміністрацією припинив свою дію.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що договір оренди є продовженим у зв'язку із наявністю розпорядження Вільшанської районної державної адміністрації №553-р, оскільки вказане розпорядження є підставою для укладення додаткової угоди про продовження строку дії договору, яка підлягає державній реєстрації.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до відповідача з листом - повідомленням в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі" про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, додавши проект додаткової угоди до договору оренди землі, 01.09.2015 року та 23.11.2015 року, однак відповідач не надіслав ні відмови у поновленні договору оренди, ні надав підписаної додаткової угоди, примірник якої направлявся позивачем.

В силу частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Враховуючи відсутність юридичного факту поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах шляхом укладення між сторонами додаткової угоди у визначений чинним законодавством строк, місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин місцевим господарським судом зроблений обґрунтований висновок щодо відсутності підстав для поновлення означеного договору оренди землі в запропонованій позивачем редакції та правомірно відхилено при розгляді даної справи посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення цього Суду від 24 липня 2003 року у справі "Стретч проти об'єднаного Королівства Великобританії", оскільки обставини даної справи суттєво відрізняються від обставин зазначеної позивачем справи.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Хинку" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року у справі №912/2020/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2017 року у справі №912/2020/17 залишити без змін.

Повна постанова складена 15.11.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко