ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2017 Справа № 904/7024/17

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання договору на постачання теплової енергії укладеним

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: Касьян І.В. - представник дов. № 15 від 13.01.2017

Від відповідача: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить визнати договір № 4626 від 17.05.2017 про постачання теплової енергії укладеним з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в редакції позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що у приміщення, яке знаходиться у власності відповідача систематично подається тепло, у зв'язку із чим відповідач обізнаний про наявність у нього, як споживача відповідних послуг, обов'язку укласти договір про їх надання, але жодних дій щодо цього не вчиняє. Тому позивач розцінює запропонований позивачем відповідачу до підписання договір, як такий що набув юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства і є обов'язковим для сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 порушено провадження у справі, призначено її розгляд на 08.08.2017.

У судовому засіданні 08.08.2017 розгляд справи відкладався до 22.08.2017.

21.08.2017 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що 27.05.2017 позивач направив на адресу відповідача з супровідним листом один примірник договору на постачання теплової енергії № 4626 від 17.05.2017 з метою його подальшого укладення сторонами. 12.05.2017 до канцелярії позивача відповідачем подано заяву з проханням виконати умови ст. 181 ГК України щодо надання даного договору в двох примірниках, однак до теперішнього часу позивачем так і не виконано вимог ст.181 ГК України та не направлено на адресу відповідача договору у двох примірниках. Як зазначає відповідач, позивач позбавив відповідача можливості реалізувати своє право на складання протоколу узгодження розбіжностей. Також відповідач наголошує, що в ході розгляду справи № 904/667/16 було встановлено, що КПТМ "Криворіжтепломережа" не виконало вимог ч.7 ст. 181 ГК України та не передало в 20-денний строк до суду розбіжності, що залишились неврегульованими, а тому, враховуючи, що позивач є монополістом на ринку послуг теплозабезпечення в м. Кривий Ріг, пропозиції відповідача мають вважатись прийнятими. Отже, відповідач вважає, що на теперішній момент діє договір від 30.11.2015 з Протоколом розбіжностей від 18.01.2016 в редакції ФОП ОСОБА_1 (а.с.39-40).

22.08.2017 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.09.2017.

04.09.2017 відповідач в судовому засіданні надав клопотання про зупинення провадження у справі № 904/7024/17 до набрання законної сили рішенням суду у справі №904/8215/17. Відповідач стверджує, що у разі задоволення позовних вимог під час розгляду справи № 904/8215/17, буде фактично вирішене питання, щодо дії на сьогоднішній день договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари № 4626 від 30.11.2015, позов КПТМ "Криворіжтепломережа" до ФОП ОСОБА_1 про визнання договору на постачання теплової енергії укладеним повинен бути визнаний безпідставним, а тому суд має відмовити в задоволенні даних позовних вимог.

04.09.2017 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.09.2017, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2017 продовжено строк розгляду справи до 18.09.2017.

04.09.2017 за № 904/7024/17/42417/17 було надано запит судді Кеся Н.Б. по справі № 904/8215/17 з проханням повідомити про хід розгляду даної справи.

05.09.2017 суддею Кеся Н.Б. було надано відповідь на запит за № 904/8215/17/42504/17, в якій зазначено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2017 порушено провадження по справі №904/8215/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про зобов'язання КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" виконати пункт 1.3 Договору від 30.11.2015 року №4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари та встановити за власний рахунок засоби обліку теплової енергії за адресою: вул. Свято-Миколаївська, 31, прим. 2, м. Кривий Ріг, справу призначено до розгляду в засіданні на 26.09.2017, а також надано копію ухвали про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 провадження у справі № 904/7024/17 зупинено до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/8215/17.

17.10.2017 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про поновлення провадження у справі.

18.10.2017 судом зроблено запит про надання інформації щодо стану розгляду справи № 904/8215/17.

25.10.2017 надійшла відповідь, в якій зазначено, що 17.10.2017 господарським судом Дніпропетровської області було прийнято рішення по справі № 904/8215/17.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні 14.11.2017 було оголошено перерву до 21.11.2017.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов, подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що правовідносини, що могли скластися між учасниками спору не передбачають передання у власність теплової енергії ФОП ОСОБА_1, а направлені на реалізацію потреб останнього в послузі з теплозабезпечення його нежитлового приміщення. Відповідач вважає, що позивач у даному випадку є виконавцем послуги. Тому між позивачем та відповідачем необхідно укладати договір на підставі типового договору про надання послуг з теплопостачання, затвердженого Постановою КМУ №630. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що редакція договору запропонована позивачем не є типовою, а предметом цього договору є продаж товару, а не надання послуг, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 21.11.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Основним видом діяльності Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" є виробництво, транспортування, постачання та реалізація теплової енергії, а також надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води споживачам.

Позивач є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) як суб'єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007.

Згідно з пунктом 1 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюється на основі договорів.

Укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладання договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (пункт 3 статті 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно статті 24 вказаного Закону, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача теплової енергії.

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі - Правила), зокрема їх пунктом 4 передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Пунктом 14 Правил користування тепловою енергією передбачений обов'язок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України №955 від 10.07.2006. тарифи розподіляються для трьох категорій споживачів - населення, бюджетні установи та інші споживачі. Тариф для категорії "інші споживачі" застосовується до юридичних та фізичних осіб за нежитловими приміщеннями.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (відповідач) є власником нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна, буд. 31, прим. 2.

Право власності на вищевказане приміщення набуто відповідачем на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.03.2005 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Колесниковою Н.Л. за №1148 (а.с.14).

Факт володіння, користування та розпорядження майном не заперечується відповідачем.

Договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладався.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово намагався укласти з відповідачем договір про постачання теплової енергії, в тому числі і в судовому порядку.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 у справі №904/667/16, встановлено наступні обставини:

Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" було направлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проект договору від 30 листопада 2015 року № 4626 на постачання теплової енергії для потреб вентиляції, гарячого водопостачання і пари.

В подальшому ФОП ОСОБА_1 було складено Протокол розбіжностей від 11.01.2016р. до договору від 30.11.2015р. № 4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, відповідно до якого КПТМ "Криворіжтепломережа" було запропоновано виключити з тексту договору пункти 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7, 2.9, 3.2, 4.2, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.7, 5.9, 5.10, а пункти 1.1, 1.3, 2.1, 2.8, 3.1, 4.1, 4.3, 5.5, 5.6, 5.3, 5.4, 5.5, 6.1, 6.3 викласти у редакції ФОП ОСОБА_1

Відповідно до листа від 19.01.2016р. № 62/13 позивачем було направлено ФОП ОСОБА_1 протокол узгодження розбіжностей, яким частково прийнято пропозиції ФОП ОСОБА_1, а саме - пункти 1.1, 2.3, 2.6, 2.9, 5.1, 5.3, 5.4, 5.7, 5.8, 5.10, 5.13 прийнято в редакції протоколу розбіжностей, пункти 1.3, 2.1, 2.2, 2.7, 2.8, 3.1, 3.2, 4.1, 5.2, 5.5, 5.6, 5.9, 5.12, 6.1, 6.3 - в редакції договору, а пункти 2.5, 4.3 в редакції КПТМ "Криворіжтепломережа".

У зв'язку з тим, що між сторонам залишились неврегульованими розбіжності щодо умов договору, Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" у лютому 2016 року звернувся до суду з позовом про вирішення переддоговірного спору.

Розглядаючи справу №904/667/16 судом було встановлено, що зі змісту запропонованого позивачем до підписання проекту договору вбачається, що його предметом є постачання споживачу теплової енергії в гарячій воді на потреби опалення та гарячого водопостачання в приміщення за вищевказаною адресою, площею 43,40 кв.м, яке використовується під офіс. Тобто фактично позивач запропонував відповідачу до укладення договір купівлі-продажу теплової енергії.

Зазначене нежитлове приміщення розташоване в житловому багатоквартирному будинку, який приєднаний до системи централізованого опалення; спірне приміщення відповідача опалюється за рахунок приєднання до відповідних внутрішньобудинкових систем; позивач здійснює передачу послуги з опалення відповідачу саме на відгалуженні від стояків у межах нежитлового приміщення відповідача.

Окрім того, відповідач не використовує отриману від позивача теплову енергію для виробничих потреб, тобто відмінних від предмету надання житлово-комунальних послуг; відповідач є кінцевим споживачем наданої йому послуги з опалення та не здійснює її використання для інших потреб.

Враховуючи, що спірне приміщення використовується як офіс, опалення приміщення спрямоване на забезпечення умов перебування осіб у цьому приміщенні.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 у справі №904/667/16, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо запропонований виконавцем договір відповідає типовому договору послуг, є обов'язком споживача, однак поданий позивачем проект договору не відповідає Типовому договору, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року № 933), у зв'язку з чим дійшов висновку, що визнання укладеним договору № 4626 в редакції позивача не відповідає вимогам чинного законодавства. Також, суд зазначив, що визнання договору укладеним з викладенням (зміною) судом усіх пунктів договору фактично виходить за межі позовних вимог, оскільки запропонована позивачем редакція договору суттєво відрізняється від Типового договору.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Європейський Суд з прав людини у п. 31 свого рішення "Лізанець проти України" вказує, що право на справедливий суд, як це гарантує п. 1 статті 6 Конвенції (995 004), має тлумачитись у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує, окрім іншого, принцип верховенства права частиною спільної спадщини договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania, №28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999 - VII).

Вказане рішення суду було залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 у справі №904/667/16.

Отже, судове рішення у справі №904/667/16 набрало законної сили в установленому законом порядку, а отже є остаточним.

В подальшому, у зв'язку з тим, що договір на постачання теплової енергії між сторонами укладено не було, власник вищевказаного приміщення не звертався до КПТМ "Криворіжтепломережа" з наміром укласти договір, листом вих. № 1785/13 від 18.05.2017р. позивач направив на адресу відповідача два примірники договору на постачання теплової енергії від 17.05.2017р. № 4626, які були отримані відповідачем 26.05.2017, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою відповідача про отримання кореспонденції (а.с.17-18).

12.07.2017 відповідач звернувся до відповідача з заявою, якою повідомив, що ФОП ОСОБА_1 було отримано супровідний лист з проектом договору на постачання теплової енергії №4626 від 17.05.2017 в 1-му екземплярі, всупереч вимогам ст. 181 ГК України. ФОП ОСОБА_1, маючи на меті підготовку протоколу розбіжностей до проекту договору на постачання теплової енергії, фактично не мав юридичних підстав складання такого протоколу розбіжностей з подальшим направленням його разом з договором на адресу КПТМ "Криворіжтепломережа", через відсутність другого примірника договору. Крім того, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що на теперішній час діє договір від 30.11.2015 з протоколом узгодження розбіжностей від 18.01.2016 в редакції ФОП ОСОБА_1 та просив звернути увагу, що до теперішнього моменту позивач не розпочав виконувати за даним договором обов'язки щодо забезпечення приміщення по вул. Свято-Миколаївська, 31, прим. 2 індивідуальними засобами обліку теплової енергії та відповідною документацією (а.с. 41).

Позивач зазначає, що не укладення відповідного договору на постачання теплової енергії позбавляє його права отримувати плату за відпущену теплову енергію, яку відповідач фактично споживає, що і стало підставою для звернення КПТМ "Криворіжтепломережа" до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права та з метою визнання укладеним між сторонами договору на постачання теплової енергії, в запропонованій позивачем редакції.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Згідно з п. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюється на основі договорів.

Укладення господарського договору, за приписами ч.3 ст. 179 ГК України, є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 7 ст.179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача теплової енергії.

Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого прямого обов'язку щодо укладення договору на постачання теплової електроенергії, яка фактично ним споживається, чим свідомо порушує вищевказані правові норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідно до ст. 275 ГК України відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено і статтями 24-25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов'язковим для сторін на підставі закону. Так, приписами статті 25 цього Закону визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас приписами статті 24 Закону встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов'язками споживача теплової енергії.

Згідно з п.4 та 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Отже, відпуск та споживання теплової енергії без оформлення договору не допускається.

Під час розгляду справи судом встановлено, що нежитлове приміщення офісу відповідача, знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Свято-Миколаївській, буд. 31 приміщення 2. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм.

Питання відключення від систем централізованого опалення регулюється Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового господарства України № 4 від 22.11.2005.

Відповідно до абзацу 6 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Припинення споживання теплової енергії повинно бути виконано з дозволу компетентного органу та в порядку, визначеному законодавством: з дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, яка і створена органом місцевого самоврядування, за умови отримання технічних умов, роботи по відключенню повинні проводитись монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача квартири. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період.

Однак, матеріали справи не містять доказів відмови споживача від отримання послуг з надання теплової енергії так само, як і відсутні докази відключення від центрального опалення в установленому законом порядку спірного нежитлового приміщення.

Таким чином, зважаючи на те, що запропонований позивачем договір є обов'язковим до укладання в силу приписів законодавства, з огляду на характер спірних правовідносин, що склались між сторонами по справі, а саме: враховуючи факт подачі тепла в нежитлове приміщення, що належить на праві власності відповідачу, господарський суд вбачає, що відповідач був обізнаний про наявність постачання теплової енергії, та обов'язку укласти договір про постачання теплової енергії, але жодних дій щодо цього не вчинив.

Виконаний судом аналіз наданих матеріалів справи та чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що проект договору на постачання теплової енергії №4626 від 17.05.2017, наданий позивачем, відповідає умовам типового договору.

Приписами ст. 181 ГК України передбачений загальний порядок укладання господарських договорів, а саме господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Доказів складення відповідачем протоколу розбіжностей до проекту договору і надсилання його позивачу у встановленому порядку до суду не подано.

Суд розцінює критично посилання відповідача на неможливість складення протоколу розбіжностей до спірного договору у зв'язку з отриманням ним від позивача лише одного екземпляру договору, оскільки, в такому разі, відповідач мав можливість направити позивачу свій екземпляр договору разом із протоколом розбіжностей, у строки встановлені законодавством.

Заперечення відповідача стосовно того, що редакція договору запропонована позивачем не є типовою, а предметом цього договору є продаж товару, а не надання послуг, суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Так, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають із теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Таким чином, тарифи для оплати послуг з централізованого опалення для населення застосовуються для здійснення оплати фізичними особами послуг з централізованого опалення в приміщеннях, які використовуються ними для проживання. Теплова енергія поставлена в нежилі приміщення, які використовуються фізичними особами-підприємцями для зайняття підприємницькою діяльністю за тарифами для населення оплачуватися не можуть.

Приміщення офісу, яке належить на праві власності відповідачу, не відноситься до житлового фонду, тому, що згідно із частиною четвертою статті 4 Житлового кодексу Української РСР до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Отже, оскільки відповідач отримує теплову енергію не для задоволення власних житлово-побутових потреб, між ним та позивачем має бути укладено договір на поставку (купівлю-продаж) теплової енергії.

Поставка теплової енергії у нежилі приміщення не може відбуватися відповідно до умов Типового договору про надання послуг з централізованого опалення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (далі - ПКМУ № 630). Вказана правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 27.06.2017 у справі №925/1437/16 (а.с. 138-160).

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що договір від 31.11.2015 з Протоколом розбіжностей від 18.01.2016 в редакції ФОП ОСОБА_1 є діючим, спростовуються рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 у справі №904/8215/17 за позовом ФОП ОСОБА_1 до КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про зобов'язання КПТМ "Криворіжтепломережа" виконати пункт 1.3 Договору від 30.11.2015 року №4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари та встановити за власний рахунок засоби обліку теплової енергії за адресою: вул. Свято-Миколаївська, 31, прим.2, м. Кривий Ріг.

Вказаним вище рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 у справі №904/8215/17 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено, з підстав не доведення ФОП ОСОБА_1 наявності між ним та КПТМ "Криворіжтепломережа" укладеного договору №4626 від 30.11.2015 року в будь-якій редакції, оскільки в позасудовому порядку сторони згоди не дійшли, договірний спір в судовому порядку був вирішений судом з результатом про відсутність підстав вважати договір укладеним у зв'язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства в цілому та фактичним правовідносинам між сторонами.

У рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 у справі №904/8215/17 було надано оцінку посиланням позивача - ФОП ОСОБА_1 на те, що за первісним зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" з позовом про договірний спір його позов було повернуто, тому підприємство пропустило передбачений Господарським кодексом України строк для звернення до суду і, як наслідок, вважається прийнятою редакція договору ФОП ОСОБА_1, судом визнано необґрунтованим, оскільки це питання було досліджено саме під час розгляду договірного спору в суді, право підприємства повторно звернутися з договірним спором до суду після повернення позову без розгляду було визнано правомірним. Посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що КПТМ "Криворіжтепломережа" фактично надає послуги за договором, тому його слід вважати укладеним, не ґрунтується на нормі права також.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що пред'являються до доказів визначені ст.34 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги КПТМ "Криворіжтепломережа" обґрунтовані, підтверджені належними доказами, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, про що свідчить безстрокове пенсійне посвідчення з інвалідності (а.с. 36).

За викладеного, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати укладеним між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір № 4626 від 17.05.2017р. про постачання теплової енергії, в наступній редакції:

ДОГОВІР

на постачання теплової енергії № 4626

м. Кривий Ріг 17 травня 2017 р.

КПТМ "Криворіжтепломережа", яке іменується надалі "Постачальник", в особі заступника директора по теплозбуту Бобро Леоніда Олександровича, що діє на підставі довіреності № 3768/13 від 30.12.2016р. з однієї сторони та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який іменується надалі "Споживач", з другої сторони, керуючись Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. №1875-ІV; "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж", затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007р. №71; "Правилами користування тепловою енергією", затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, а також чинним законодавством України, уклали цей договір про наступне.

1. Предмет договору

1. Предметом договору є продаж Постачальником Споживачеві теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

Початок та кінець опалювального періоду встановлюється рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Невід'ємною частиною договору є додатки 1,2.

2. Суб'єкт користування тепловою енергією

1. Власник нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_1.

3. Характеристика об'єкта теплоспоживання

1. Об'єкт теплоспоживання (нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок): Офіс по вул. Свято-Миколаївська, буд. 31, приміщення 2;

опалювальна площа 43,40 кв.м. без приладу обліку, з приладом обліку (необхідне підкреслити); теплове навантаження на опалення 0,0039 Гкал/год ,

теплове навантаження на ГВП_______________Гкал/год,

холодна вода на підігрів___м.куб.

2. Облік відпущеної теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом. Проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується організаціями, які мають відповідні ліцензії. Установлення приладів обліку виконується згідно з узгодженим Постачальником проектом на межі балансової належності. У разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на дільницях тепломережі від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку.

4. Тарифи

1. Тариф на теплову енергію (на момент укладання договору) становить: за 1 Гкал 1917,636 грн. з ПДВ.

2. Інформація про зміну тарифів доводиться до Споживача через засоби масової інформації і не є підставою для переукладення договору. Постачальник має право застосувати нові узгоджені тарифи без додаткової згоди із Споживачем. Розмір щомісячної плати за відпущену теплову енергію (у разі відсутності засобів обліку) визначається розрахунковим способом згідно з тепловим навантаженням та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб постачання теплової енергії в місяці, який є розрахунковим.

3. Плата за поставлену теплову енергію за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила).

5. Порядок розрахунків

1. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач самостійно одержує рахунок-фактуру у Постачальника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

2. Споживач на протязі розрахункового періоду сплачує Постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок проводиться Споживачем до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

3. Плата за поставлену теплову енергію вноситься на рахунок із спеціальним режимом використання (теплова енергія).

4. За несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться Постачальником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у Споживача.

5 У разі ненадання теплової енергії, надання її не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, Постачальник проводить перерахунок розміру плати, але тільки у разі відсутності приладу обліку теплової енергії.

6. Права та обов'язки Сторін

Споживач має право на:

1) належне виконання Постачальником зобов'язань за цим Договором;

2) отримання в установленому законодавством порядку (ЗМІ) інформації щодо якості теплової енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів споживання;

3) отримувати згідно із законодавством та укладеним договором відшкодування завданих йому збитків;

4) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг;

5) у разі порушення Постачальником умов договору викликати його представника для складання та підписання акта-претензії в якому зазначається винна сторона та зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник повинен з'явитися на виклик не пізніше____строку. Акт-претензія складається Споживачем та представником Постачальника і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника Постачальника в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали на менш як два Споживачі. Акт-претензія Споживача подається Постачальнику, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово Споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії;

6) вимагати поновлення теплопостачання будинку/приміщення після усунення технологічних порушень, якщо теплопостачання було припинено без розірвання договору;

7) внесення за погодженням з Постачальником у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги (теплове навантаження, площа тощо);

8) вимагати від Постачальника достовірної інформації про тарифи на теплову енергію та відшкодування, умови оплати, методики і нормативи розрахунку та нарахування, режими теплопостачання тощо;

9) вимагати проведення нарахування за спожиту кількість теплової енергії на потреби опалення нежитлових приміщень, не обладнаних приладами комерційного обліку, відповідно до визначених договором теплових навантажень, температур зовнішнього повітря та тривалості розрахункового періоду;

Споживач зобов'язаний :

1) вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору;

2) забезпечити доступ до відповідної інженерної мережі, арматури, засобів обліку води і теплової енергії представників Постачальника за наявності в них відповідного посвідчення для: ліквідації аварій - цілодобово; встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду, зняття контрольних показань засобів обліку води і теплової енергії - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

3) дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

4) забезпечувати цілісність засобів обліку води і теплової енергії та не втручатися в їх роботу;

5) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених несправностей, пов'язаних з предметом цього договору, що виникли з його вини;

6) за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшли з ладу з його вини;

7) своєчасно проводити підготовку приміщення і його санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

8) у разі встановлення Постачальником факту несанкціонованого втручання в роботу засобів обліку води і теплової енергії відшкодовувати вартість робіт з проведення їх експертизи, метрологічної повірки та ремонту згідно із законодавством;

9) відшкодовувати Постачальнику витрати з проведення аналізу якісних показників теплової енергії у разі необґрунтованості претензій;

10) письмово та не пізніше 5 діб, сповіщати Постачальника про зміну власного найменування, організаційно правові форми, місце знаходження, банківських реквізитів тощо, або зміну натуральних показників /договірних/, а також про зміну користувачів приміщень та теплових мереж Споживача.

Постачальник має право:

1) нараховувати у разі несвоєчасного внесення Споживачем плати за отриману теплову енергію пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором;

2) вносити за погодженням із Споживачем зміни у цей договір, що впливають на розмір плати за теплову енергію з оформленням додатка до нього;

3) вимагати від Споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

4) вимагати від Споживача своєчасного усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням теплової енергії, що виникли з вини Споживача, або відшкодування вартості відповідних робіт;

5) доступу до приміщення Споживача для ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку усунення недоліків у роботі санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку води і теплової енергії відповідно до законодавства;

6) у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань засобів обліку води і теплової енергії звернутися до акредитованої лабораторії для проведення експертизи їх технічного стану та метрологічної повірки.

Постачальник зобов'язаний:

1) своєчасно постачати Споживачу теплову енергію в обсягах згідно з договором та відповідно до наявності у Постачальника лімітів енергоспоживання;

2) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги Споживача і проводити відповідні перерахунки розміру плати в разі їх ненадання, або надання не в повному обсязі (в разі відсутності приладу обліку теплової енергії);

3) надавати Споживачеві інформацію про обсяги та якість постачання теплової енергії, тарифи (ціни), порядок оплати, методики і нормативи розрахунку, режими споживання на умовах, визначених договором;

4) інформувати Споживача про адресу та номер телефону диспетчерської, аварійної або аварійно-диспетчерської служби;

5) узгодити зі Споживачем, не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині приміщення, час доступу до такого приміщення, з наданням йому відповідного письмового повідомлення;

6) повідомляти Споживача про плановану перерву в наданні теплової енергії через засоби масової інформації, а також письмово не пізніше ніж за 10 днів до її настання (крім перерви, що настає внаслідок аварії або дії непереборної сили) із зазначенням причини та часу перерви надання теплової енергії; усувати аварії та інші порушення порядку надання теплової енергії, а також виконувати заявки Споживачів у строк, установлений законодавством і цим договором;

7) звільняти від плати за теплову енергію у разі її ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

8) проводити перерахунок розміру плати за теплову енергію, у разі ненадання, або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором;

9) своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням теплової енергії, що виникли з його вини;

10) сплачувати Споживачу неустойку (штраф, пеню) у разі ненадання теплової енергії або надання теплової енергії неналежної якості у порядку та у випадках, передбачених законодавством і цим договором;

11) виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства та цього договору.

7. Відповідальність сторін

Споживач несе відповідальність у разі:

1) недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

2) несвоєчасне внесення платежів - шляхом сплати пені;

3) втручання у роботу засобів обліку води і теплової енергії;

4) порушення зобов'язань, установлених законодавством і цим договором.

Постачальник несе відповідальність у разі:

1) неналежного надання або ненадання теплової енергії, що призвело до заподіяння збитків, завданих майну та/або приміщенню Споживача, шкоди, що заподіяна його життю чи здоров'ю - шляхом відшкодування збитків;

2) надання теплової енергії не в повному обсязі, зокрема зниження кількісних та/або якісних показників - шляхом зменшення розміру плати у встановленому законодавством порядку;

3) порушення прав Споживачів згідно із законодавством;

4) порушення зобов'язань, установлених цим договором або законодавством.

8. Точки розподілу:

Точками розподілу, у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача теплової енергії від Постачальника Споживачеві є:

- зовнішня стіна будинку, в разі відсутності приладу обліку;

- місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання, за наявності приладу обліку теплової енергії.

9. Порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання теплової енергії та розв'язання спорів:

1. У разі неналежного надання або ненадання теплової енергії Постачальником, Споживач повідомляє про це Постачальника в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в цьому договорі. У повідомленні зазначається П1Б (найменування), точна адреса приміщення Споживача. Повідомлення Споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов'язково реєструється представником Постачальника у журналі реєстрації заявок Споживачів. Представник Постачальника зобов'язаний повідомити Споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім'я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття.

2. Представник Постачальника, якому відомі причини неналежного надання або ненадання теплової енергії, зобов'язаний невідкладно повідомити про це Споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання Постачальником факту неналежного надання або ненадання теплової енергії.

3. Представник Постачальника, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання теплової енергії, зобов'язаний узгодити з Споживачем точний час та дату встановлення факту ненадання теплової енергії, надання її не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання теплової енергії. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні Споживача, представник Постачальника повинен з'явитися до Споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

4. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання теплової енергії Споживач і Постачальник визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання Споживачів. За результатами проведення повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання теплової енергії, який підписується Споживачем (його представником), представником Постачальника, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об'єднання Споживачів.

5. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання теплової енергії (далі - акт-претензія), який підписується Споживачем та представником Постачальником згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у трьох примірниках по одному для Споживача, Постачальника, представника об'єднання Споживачів.

6. У разі неприбуття представника Постачальника в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два Споживачі.

7. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами Постачальника в журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Постачальник зобов'язаний розглянути такий акт і повідомити протягом трьох робочих днів Споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причин такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку Постачальником відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання теплової енергії. Спори щодо задоволення претензій Споживачів розв'язуються у суді. Споживач має право на досудове розв'язання спору.

10. Форс-мажор

Сторони звільняються від відповідальності згідно з цим договором у разі настання дії непереборної сили (дії надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру), яка унеможливлює надання теплової енергії згідно з умовами договору. Сторона, для якої виконання зобов'язань стало неможливим у наслідок; дії обставин непереборної сили, повинна негайно, не пізніше 5-ти календарних днів повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії та припинення дії таких обставин.

11. Строк дії договору

1. Цей договір набуває чинності з 17 травня 2017 року та діє до 17 травня 2018 року, в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін.

2. Договір може бути розірваний достроково у разі:

Зникненні потреби в отриманні теплової енергії або відмови Споживача від користування тепловою енергією Постачальника;

Переходу права власності (користування) на приміщення до іншої особи;

Невиконання умов договору сторонами договору.

3. Цей договір може бути змінений або доповнений за погодженням Сторін. Всі зміни і доповнення оформляються письмово і скріплюються підписами відповідальних осіб та печатками обох Сторін (за наявності).

4. Даний договір складається у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один знаходиться у Постачальника, другий - у Споживача.

12. Інші умови

1. Згідно Закону України "Про захист персональних даних" Споживач добровільно надає свою безумовну згоду на обробку КПТМ "Криворіжтепломережа" будь-яких персональних даних, які стали відомими в результаті договірних відносин. Обробка включає збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, використання, знищення персональних даних, з метою ведення бази контрагентів. Споживач зобов'язується при зміні його персональних даних надавати у найкоротший термін КПТМ "Криворіжтепломережа" уточнену інформацію та подавати оригінали відповідних документів для внесення його нових персональних даних до бази персональних даних контрагентів.

2. Розбіжності та спори між сторонами, пов'язані з виконанням, зміною, та розірванням цього договору, вирішуються шляхом досудового врегулювання, а також шляхом проведення переговорів, обміном листами (телеграмами, факсами), укладанням додаткових угод. У разі неможливості досягти згоди сторони мають право звернутися до суду для вирішення спірного питання.

13. Телефони спеціального виклику в разі виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій:

Диспетчер Металургійного теплового району: вул. Олександра Васякіна буд. 5, тел.: 405-05-10;

Диспетчер Довгинцівського теплового району: вул. Обнорського буд. 78В,тел.: 442-10-48;

Диспетчер району котелень; вул. Миколи Світальського, буд. 5А, тел.: 409-51-73;

Диспетчер Інгулецького теплового району: вул. Гірників буд. 1А, тел.: 402-08-58;

Диспетчер Саксаганського теплового району: вул. Харківська, 4,тел.: 404-68-65;

Диспетчер Тернівського теплового району: АБК котельня №1 ПівнГЗК, тел.: 409-83-73;

Диспетчер Центрально-Міського теплового району: вул. Олександра Поля буд. 29,тел.: 90-27-91.

14.Юридичні адреси сторін та платіжні реквізити:

Постачальник:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" 50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, т.409-51-37, 409-51-42

Рахунок із спеціальним режимом використання (теплова енергія): 1059 у ТВБВ № 10003/0547 філії-Дніпропетровського ОУ AT "Ощадбанк" м. Дніпро, МФО 305482, , свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 200101035, індивідуальний податковий № 22.

Поточний рахунок (інші платежі): 4214, ПАТ "АКЦЕНТ- БАНК" м. Дніпро, МФО 307770, .

Споживач:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

АДРЕСА_1, тел.. НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1

Постачальник Споживач

__________________Л.О. Бобро ______________________

Додаток № 1

до Договору № 4626

від " 17" травня 2017 року

Обсяги постачання теплової енергії "Споживачу"

1. Приєднане теплове навантаження Q- 0,0039 Гкал/год;

втому числі:

а) на опалення Q = 0,0039 Гкал/год;

б) на гаряче водопостачання (ГВП)

максимальне навантаження Q =__________Гкал/год;

середньогодинне навантаження Q =__________Гкал/год;

середньодобове навантаження Q =__________Гкал/год;

в) холодна вода на підігрів х/в__________м3.

2. Постачальник відпускає Споживачу теплову енергію в гарячій воді в межах

Q рік = 6,968Гкал/рік:

втому числі:

Розрахункова кількість теплової енергії по кварталам (виконується відповідно до заявленого в договорі теплового навантаження):

Розрахункова кількість теплової енергії, Гкал
І квартал січеньлютийберезень
4,102в т.ч.1,5781,3631,161
ІІ квартал квітеньтравеньчервень
0,154в т.ч.0,154--
III квартал липеньсерпеньвересень
-в т.ч.---
IV жовтеньлистопадгрудень
2,712в т.ч.0,2491,0471,416

3. Орієнтовна вартість теплової енергії, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить: 13362,09 грн. з ПДВ на рік, в тому числі без ПДВ - 11135,08 грн.; ПДВ - 2227,01 грн.

Постачальник Споживач

__________________Л.О. Бобро ______________________

Додаток № 2

до Договору № 4626

від " 17" травня 2017 року

Дислокація об'єктів Споживача

з/пНайменування об'єктуАдреса об'єктуТеплопунктПлоща. м2Q опалення Гкал/годQ гвп, Гкал/ годQ втрати, Гкал/годХ/В на підігрів м3Тип підключення
1ОфісВул. Свято-Миколаївська, буд. 31, прим. 2Кот. Свято-Миколаївська, 18 43,400,0039---Вбудова не в житловий будинок з загальним вводом
Всього:43,400,0039---

Постачальник Споживач

__________________Л.О. Бобро ______________________

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

24.11.2017.

Суддя Н.Г. Назаренко