ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 911/777/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого), Поліщука В.Ю., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Реал Міт"
на постанову та рішенняКиївського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 Господарського суду Київської області від 29.05.2017
у справі Господарського суду№ 911/777/17 Київської області
за позовомТОВ "Реал Міт"
доПрАТ "Київобленерго"
проскасування оперативно-господарської санкції
за участю в судовому засіданні представників: ТОВ "Реал Міт" - адвоката Духіна О.Є. (договір про надання правової допомоги №17/9-04 від 04.09.2017, ордер серії КС №43770 від 04.09.2017) та ПрАТ "Київобленерго" - адвоката Коненко О.С. (договір про надання правової допомоги адвокатом від 08.06.2017, ордер серії КВ №283105 від 08.06.2017),

В С Т А Н О В И В :

16.03.2017 ТОВ "Реал Міт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до ПАТ "Київобленерго" (далі - відповідача) про скасування оперативно-господарської санкції, накладеної на позивача згідно з актом про порушення правил користування електричною енергією №К033151 від 02.11.2016, застосовану протокольним рішенням відповідача від 22.02.2017 №001 з нарахуванням обсягу та вартості необлікованої електроенергії на суму 1 821 693, 10 грн. на підставі статті 237 Цивільного кодексу України, статті 237 Господарського кодексу України (далі - ГК України), пунктів 3.30., 3.33., 3.34., 6.40. - 6.42. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, пунктів 1.4., 5 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики №258 від 25.07.2006, пунктів 1.1., 2.1., 4.5., 4.7., 4.8. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006; судові витрати позивача покласти на відповідача (том 1, а.с. 2 - 26).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у судовому засіданні (том 1, а.с. 1).

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.05.2017 (суддя Чонгова С.І.) позовні вимоги задоволено частково, скасовано оперативно-господарську санкцію, накладену на ТОВ "Реал Міт", застосовану ПАТ "Київобленерго" відповідно до протоколу №001 від 22.02.2017 з нарахуванням обсягу та вартості необлікованої електроенергії на суму 437 565, 10 грн., стягнено з відповідача на користь позивача 6 563, 48 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором, в решті позовних вимог відмовлено (том 1, а.с. 145 - 150). Місцевий господарський суд виходив із встановлених обставин зупинення позивачем обліку електроенергії, яка постачалася відповідачем, шляхом встановлення на механізм лічильника високочастотного генератора, у зв'язку з чим електрична енергія, що споживалась позивачем, не обліковувалась в період з 21.11.2014 по 02.11.2016; при цьому, взявши до уваги те, що останнім днем усунення позивачем порушення правил користування електричною енергією є день вилучення відповідачем пристрою, що знижує покази приладу обліку, а саме 02.11.2016, суд зменшив визначену згідно акта №К033151 від 02.11.2016 суму вартості необлікованої електричної енергії за 14 днів споживання на 437 565, 10 грн. та задовольнив позов в цій частині.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції від 29.05.2017 та прийняти нове рішення, яким скасувати оперативно-господарську санкцію, накладену на позивача відповідно до акта про порушення правил користування електричною енергією №К033151 від 02.11.2016, застосовану протокольним рішенням відповідача від 22.02.2017 №001 з нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії на суму 1 821 693, 10 грн., мотивуючи порушенням місцевим господарським судом положень законодавства України, що визначає порядок постачання електроенергії споживачам суб'єктами природних монополій, та обґрунтованістю його висновків за змістом оскаржуваного рішення неналежними доказами споживання позивачем електричної енергії із застосуванням пристрою, що знижує покази приладу обліку (лічильника) електроенергії, в період з 21.11.2014 по 02.11.2016.

26.06.2017 представником позивача подано до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи у даній справі, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та поставити на вирішення експерта питання, викладені у прохальній частині зазначеного клопотання, що стосуються встановлення природи спірного пристрою, що був встановлений позивачем на прилад обліку електроенергії, яка постачалася відповідачем, та можливості впливу такого пристрою на нормальну роботу приладу обліку електроенергії (том 1, а.с. 172 - 175).

03.07.2017 до апеляційного суду надійшла заява представника відповідача про зміну найменування відповідача з ПАТ "Київобленерго" на ПрАТ "Київобленерго" з огляду на зміну організаційно-правової форми товариства з 06.06.2017 (том 1, а.с. 177 - 179).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді - Алданової С.О., суддів: Зубець Л.П., Ткаченка Б.О.) здійснено процесуальне правонаступництво у справі та замінено відповідача - Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" у зв'язку з перейменуванням; апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у даній справі залишено без змін (том 1, а.с. 187 - 196).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 03.07.2017 та рішення суду першої інстанції від 29.05.2017, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду, судові витрати позивача покласти на відповідача, зупинити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у даній справі до закінчення її перегляду в порядку касації, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статті 275 ГК України, пунктів 3.30., 6.40. - 6.42. Правил користування електричною енергією (далі - Правил), затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, пунктів 1.2., 2.1., 2.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методики), затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006, статей 32 - 34, 41, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Скаржник зазначив про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет обґрунтованості застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції за споживання електроенергії без її обліку у зв'язку із встановленням на механізм лічильника високочастотного генератора, який зупинив облік електричної енергії у спірний період; позивач доводить, що акт №К033151 від 02.11.2016 складено неуповноваженими представниками відповідача як постачальника електричної енергії, тому не може вважатися належним доказом порушення позивачем-споживачем правил користування електричною енергією. Також, позивач доводить порушення судом апеляційної інстанції положень процесуального закону щодо призначення судової експертизи у справі у разі необхідності спеціальних знань при розгляді спору, так як судом відхилено заявлене на стадії апеляційного провадження клопотання позивача про призначення судової електротехнічної експертизи спірного пристрою, що був встановлений позивачем на прилад обліку електроенергії, яка постачалася відповідачем, з метою з'ясування можливості впливу такого пристрою на нормальну роботу приладу обліку електроенергії і, як наслідок, споживання позивачем необлікованої електричної енергії як підстави для застосування до нього оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування вартості фактично спожитої електроенергії.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 відновлено позивачу строк для подання касаційної скарги, прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 07.11.2017 о 10 год. 20 хв.; за заявою позивача зупинено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №911/777/17 до закінчення її перегляду в порядку касації.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 03.07.2017 та рішення суду першої інстанції від 29.05.2017 на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників позивача - адвоката Духіна О.Є. та відповідача - адвоката Коненко О.С., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії визначено Законом України "Про електроенергетику".

Так, положеннями статей 1, 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією; правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією; правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність.

Пунктами 1.1., 8.1. Правил користування електричною енергією (далі - Правил), затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, передбачено, що їх дія поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Правил, електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії, які встановлюються відповідно до вимог ПКЕЕ, цих Правил та проектних рішень. Відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Порядок здійснення розрахунків за користування електричною енергією визначений в розділі 6 Правил користування електричною енергією. Так, відповідно до пунктів 6.40. - 6.42. Правил, у разі виявлення представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії.

Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Так, пунктом 2.1. Методики передбачено, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора. У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження встановлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

Положеннями пункту 2.5. Методики визначено, що якщо споживач встановив пристрій, який занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, Д пор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об'єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки; Д усун - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення. Д усун має бути зазначено в акті про порушення.

Отже, у разі порушення споживачем правил користування електричною енергією шляхом встановлення пристрою, що занижує покази приладу обліку, уповноваженими особами постачальника електроенергії у кількості не менше трьох осіб складається акт про порушення ПКЕЕ, який разом з протокольним рішенням постачальника електроенергії про застосування оперативно-господарської санації у вигляді нарахування вартості недоврахованої електричної енергії та/або збитків направляється споживачу електроенергії.

Згідно з частиною 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 21.11.2014 між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір про постачання електричної енергії №220065118, відповідно до якого відповідач зобов'язався постачати електричну енергію позивачу, а позивач зобов'язався оплачувати відповідачу її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовам договору та додатків до нього, що є невід'ємною частиною договору; під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язалися керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ); строк дії договору визначено з дня його підписання і до 31.12.2014 з можливістю його пролонгації на наступний календарний рік, якщо сторонами не буде письмово заявлено про припинення його дії за 30 днів до закінчення строку його дії або про перегляд його умов (пункти 1.1., 2.1., 2.3., 9.4. договору) (том 1, а.с. 11-20).

Судами встановлено, що споживач (позивач) сплачує постачальнику (відповідачу) вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою (пункт 4.2.3. договору).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, відповідно до акта №247786 від 16.11.2014 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, представниками відповідача, як енергопостачальної організації, опломбовано та передано позивачу-споживачу на відповідальне зберігання прилад обліку №8045433 (том 1, а.с. 40).

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини здійснення 02.11.2016 уповноваженими представниками відповідача технічної перевірки споживання позивачем електричної енергії, за результатами якої складено акт №К033151 про порушення правил користування електричною енергією від 02.11.2016, згідно з яким встановлено зупинення позивачем-споживачем обліку електричної енергії шляхом встановлення на механізм лічильника високочастотного генератора, у зв'язку з чим електрична енергія, що споживалась, не обліковувалась; від підпису зазначеного акта представники споживача відмовились (том 1, а.с. 35 - 36).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 02.11.2016 відповідачем складено акт тимчасового вилучення до акту про порушення №033151, акт №230110 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та акт-вимогу №018976, які підписано представником споживача (позивача) (том 1, а.с. 37 - 39).

Судами встановлено, що 30.11.2016 проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення №К033151 від 02.11.2016, за результатами якого представниками відповідача прийнято рішення про направлення вилучених пристрою та приладу обліку (лічильника) на експертне дослідження; представники позивача з таким рішенням не погодились, про що зазначено у протоколі; 02.12.2016 вилучені у позивача прилади обліку та зовнішнього впливу на них направлено відповідачем на експертне дослідження (том 1, а.с. 48, 56 - 57).

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами експертного дослідження складено висновок №122 від 05.01.2017, відповідно до якого наданий на дослідження пристрій не є пристроєм для зниження фактично спожитого об'єму електроенергії, так як не впливає на фактичне споживання електричної енергії; однак, наданий пристрій є пристроєм, вплив якого при встановленні робочої частини на лицеву сторону лічильника призводить до зменшення значення виміряної лічильником енергії по відношенню до обсягу реально спожитої електричної енергії - повне припинення обліку електричної енергії лічильником НИК2303АРК1, заводський номер 0153360, на час впливу пристрою у ввімкненому стані на лічильник (том 1, а.с. 59 - 63).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 22.02.2017 відбулось повторне засідання комісії представників відповідача з розгляду акта №К033151 від 02.11.2016, на яке представники позивача (споживача) не з'явились; за результатами засідання комісії представниками відповідача відповідно до протоколу №001 від 22.02.2017 прийнято рішення про проведення позивачу-споживачу розрахунку недорахованої електричної енергії за період з 21.11.2014 по 15.11.2016, тобто за 726 днів, що становить 1 821 693, 10 грн. та відповідає розміру оперативно-господарської санкції, застосованої відповідачем до позивача, про скасування якої пред'явлено позов (том 1, а.с. 51 - 54).

Отже, предметом спору у даній справі є правомірність застосування відповідачем, як постачальником електричної енергії, до позивача-споживача оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування позивачу вартості фактично спожитої електроенергії без її облікування лічильником, у зв'язку із втручанням споживача в роботу приладу обліку шляхом встановлення на його механізм високочастотного генератора.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених обставин наявності у споживача заборгованості з оплати вартості недоврахованої електроенергії на загальну суму 1 384 128 грн., яка була спожита позивачем із застосуванням пристрою, що знижує покази приладу обліку електроенергії, в період з 21.11.2014 по 02.11.2016 та підлягає до стягнення з позивача як оперативно-господарська санкція за порушення правил користування електроенергією; при цьому, встановивши обставини тимчасового вилучення відповідачем, як постачальником електроенергії, згідно з актом від 02.11.2016 приладів обліку та зовнішнього впливу на нього у позивача-споживача, суди дійшли висновку про зменшення на 14 днів загальної тривалості порушення позивачем правил користування електричною енергією, встановленої протокольним рішенням відповідача №001 від 22.02.2017 на підставі акта про порушення №К033151 від 02.11.2016 (до 15.11.2016 включно), та скасували застосовану відповідачем оперативно-господарську санкцію за цей період на суму 437 565, 10 грн.

Доводи позивача про те, що в акті про порушення правил користування електричною енергією №К033151 від 02.11.2016 не зазначено конкретних приладів, які було вилучено відповідачем у позивача, а лише вказано про пакет з речовими доказами, суди відхилили, як необґрунтовані, огляду на встановлені обставини долучення відповідачем до акта №К033151 від 02.11.2016 акта тимчасового вилучення від 02.11.2016, в якому зазначено про вилучення у споживача генератора високих частот та лічильника серійний номер 0153360, які упаковано у поліетиленовий сейфпакет та в подальшому прийнято експертом на дослідження з вказівкою номера приладу та їх опису.

Доводи позивача щодо неправильного визначення відповідачем періоду нарахування вартості необлікованої електричної енергії з дати останньої технічної перевірки з посиланням на неодноразове зняття показників лічильника позивача представниками відповідача та невстановлення ними будь-яких порушень правил користування електричною енергією з боку позивача суди спростували, зважаючи на те, що контрольні огляди приладу обліку електроенергії відбувалися з попередженням позивача про день приходу контролера як представника відповідача, тоді як високочастотний генератор є мобільним пристроєм, що впливає на зменшення показників лічильника у ввімкненому стані та в будь-який момент може бути від'єднаний від приладу обліку електроенергії.

При цьому, апеляційний суд зазначив, що на позивача, як споживача, покладено обов'язок щодо збереження лічильника в належному технічному стані, тоді як відсутність доказів того, що саме позивач здійснив втручання в роботу лічильника у даному випадку не звільняє останнього від відповідальності за незабезпечення належного технічного стану такого засобу обліку відповідно до частини 3 статті 235 ГК України.

Колегія суддів касаційного суду, переглядаючи справу в касаційному порядку, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, вважає їх такими, що зроблені за умов повноти дослідження обставин справи, а доводи позивача про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі та скасування застосованої до нього відповідачем оперативно-господарського санкції за споживання електричної енергії із застосуванням пристрою, що зменшує облік спожитої електроенергії приладом обліку, з посиланням на невідповідність акта про порушення №К033151 від 02.11.2016 вимогам чинного законодавства щодо його форми та змісту вважає необґрунтованими, оскільки спірний акт складений комісією у складі більш як трьох представників відповідача-постачальника електроенергії, він фіксує факт втручання позивача у роботу лічильника, що є порушенням правил користування електричною енергією споживачем.

Доводи позивача про помилковість визначення відповідачем періоду, за який позивачем було зупинено облік електричної енергії, що стало підставою для застосування до нього оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості спожитої необлікованої електроенергії, про підписання акта про порушення позивачем ПКЕЕ неуповноваженими представниками відповідача, з посиланням на докази, прийняті до уваги та спростовані судами, зводяться до намагання переконати касаційний суд здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 1117 ГПК України, а отже, такі доводи є необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції процесуального права позивача на призначення у справі судової експертизи за його клопотанням з посиланням на обставини необґрунтованого відхилення апеляційним судом вимоги позивача про дослідження пристрою, що застосовувався позивачем для зменшення показань приладу обліку електроенергії, експертом під час судової електротехнічної експертизи, колегія суддів касаційного суду відхиляє, як необґрунтовані, оскільки таке клопотання було заявлене позивачем лише на стадії апеляційного провадження у справі, без наведення переконливих доказів неможливості ініціювання призначення судової експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, без спростування висновків експертного дослідження, проведеного позивачем, що не узгоджується з вимогами статті 101 ГПК України щодо меж перегляду справи судом апеляційної інстанції та компетенції апеляційного суду щодо дослідження та оцінки доказів у справі, щодо необхідності призначення судової експертизи.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова апеляційного суду від 03.07.2017 та рішення суду першої інстанції від 29.05.2017 у даній справі прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Положеннями статті 1211 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації, про що виноситься ухвала. Після закінчення перегляду оскарженого судового рішення господарський суд може поновити виконання судового рішення, про що виноситься ухвала.

Отже, питання про поновлення виконання судового рішення має вирішуватися судом касаційної інстанції під час прийняття постанови за результатами перегляду справи в касаційному порядку. З огляду на обставини закінчення касаційного провадження з перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №911/777/17 та залишення її без змін судом касаційної інстанції, виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017, яке було зупинено ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 у справі №911/777/17, підлягає поновленню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ТОВ "Реал Міт" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі №911/777/17 залишити без змін.

3. Поновити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №911/777/17.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

Н.Г. Ткаченко