ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 листопада 2017 р. Справа № 902/672/16

Господарський суд Вінницької області в складі головуючого судді Тісецького С.С., при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду

позовну заяву публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай та Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок (справа № 910/16386/16), в межах справи № 902/672/16

за заявою: публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; пошт. адреса : 21000, м. Вінниця, вул. І. Бевза, 34)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (, 21022, м. Вінниця, вул. Тарногродського, буд. 46)

про визнання банкрутом

за участю представника :

від ПАТ "Державний ощадний банк України": ОСОБА_1, за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

22.11.2016 року до господарського суду Вінницької області від господарського суду міста Києва надійшла за підсудністю справа № 910/16386/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15.01.2016 року, укладеного між відповідачами.

Ухвалою суду від 25.11.2016 року справу № 910/16386/16 прийнято до провадження та призначено судове засідання на 14.12.2016 року.

Також, ухвалою суду від 19.01.2017 року зупинено провадження у справі №910/16386/16 до вирішення господарським судом Вінницької області справи №905/2621/16 за позовом закритого акціонерного товариства "Слов'янськолія" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсними з моменту укладання договорів.

За результатами апеляційного перегляду вищевказаної ухвали суду, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року, ухвалу господарського суду Вінницької області від 19.01.2017 року у справі № 910/16386/16 скасовано та справу №910/16386/16 передано на розгляд до господарського суду Вінницької області.

Після повернення матеріалів справи даної справи до господарського суду Вінницької області, ухвалою суду від 06.04.2017 року провадження у справі № 910/16386/16 поновлено; справу № 910/16386/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15.01.2016 року, укладеного між відповідачами об'єднано в одне провадження зі справою № 902/672/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" та присвоєно їй № 902/672/16 і призначено судове засідання на 23.05.2017 року.

Окрім того, ухвалою суду від 19.04.2017 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" у справі № 902/672/16 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 08.06.2017 року провадження у справі зупинено, в зв'язку з направленням матеріалів справи № 902/672/16 згідно запиту на адресу Рівненського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо направлення справи разом із касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року у справі № 910/16386/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року у справі № 902/672/16 (910/16386/16) залишено без змін.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року поновлено провадження у справі № 902/672/16 та, зокрема, позовну заяву публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок (справа № 910/16386/16) призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.09.2017 року.

В подальшому, розгляд вказаної позовної заяви ухвалами суду неодноразово відкладався, в зв'язку з неявкою представників сторін.

Так, ухвалою суду від 19.10.2017 року відкладено розгляд справи № 902/672/16 для розгляду позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок на 16.11.2017 року.

На визначену дату 16.11.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача.

Представники відповідачів своїм правом участі в судовому засіданні не скористалися.

Водночас, направлення ухвали суду від 19.10.2017 року на юридичні адреси відповідачів, саме : вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця, 21022 та вул. Гвардійців-Широнінців, 1, м. Харків, 61153, згідно відомостей, які місяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підтверджується реєстрами поштових відправлень № 981 від 24.10.2017 року та № 982 від 24.10.2017 року.

Згідно абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відсутність представників відповідачів в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній доказами.

В ході розгляд справи по суті, представник позивача, вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши позовну заяву та надані докази, встановив наступне.

05.08.2011 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 26-15-09/11.

Предметом даного договору є зобов'язання банку надати на умовах цього договору та зобов'язання позичальника отримати та належним чином використовувати і повернути в передбаченні цим договором строки кредит та сплатити проценти і інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п. 10.1).

Також, між банком та позичальником були укладенні додаткові договори до вищевказаного договору, а саме: № 1 від 27.12.2011 року, № 2 від 07.08.2012 року, № 3 від 21.09.2012 року, № 4 від 19.10.2012 року, № 5 від 21.03.2012 року, № 6 від 28.02.2014 року.

При цьому, 02.09.2011 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 484/31/6-1 в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2329.

За вказаним даним договором іпотеки, предметом іпотеки є : об'єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (основних будівель 90, споруд - 9) загальною площею 70030,8 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85 (п. 1.2); земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою: Донецька область, м.Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 25,8488 га (пп. 1.2.2); земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 0,0149 га (пп. 1.2.3); земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 1,9041 га (пп. 1.2.4).

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується: договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним між ЗАТ "Слов'янськолія" та іпотекодавцем 22.08.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за номером 262, Витягом з Державного реєстру правочинів № 10288145 від 22.08.2011 р., Актом прийому-передачі №б/н від 22.08.2011р. до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.08.2011 р., Витягом про державну реєстрацію прав № 31060625 від 23.08.2011 р., виданим Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов'янськ (пп. 1.3.1); договором купівлі-продажу земельних ділянок, укладеним між ЗАТ "Слов'янськолія" та іпотекодавцем 10.03.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за номером 472, Витягом з Державного реєстру правочинів № 9657539 від 10.08.2011 р. (надалі - Договір купівлі-продажу земельних ділянок), Актом прййому-передачі № б/н від 10.03.2011 р. до договору купівлі-продажу земельних ділянок від 10.03.2011 р. (пп. 1.3.2).

Цей договір іпотеки набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі (п. 11.1).

Також, між іпотекодержателем та іпотекодавцем були укладені договори про внесення змін до іпотечного договору № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, а саме : № 1 від 24.10.2012 року; № 2 від 21.03.2013 року.

Окрім того, відомості щодо предмету іпотеки за вищевказаним іпотечним договором було внесено до Державного реєстру іпотек, що підтверджується відповідними витягами : №32801065 від 02.09.2011 року; № 32801412 від 02.09.2011 року; № 32801190 від 02.09.2011 року; № 32801326 від 02.09.2011 року; № 32814870 від 02.09.2011 року; № 32815201 від 02.09.2011 року; № 32815031 від 02.09.2011 року; № 32815133 від 02.09.2011 року.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до позичальника про звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі №908/5476/14 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" задоволено та в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року на об'єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (основних будівель 90, споруд - 9) загальною площею 70 030,8 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85; земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 25,8488 га; земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 0,0149 га; земельну ділянку (кадастровий номер :01:008:0009), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, загальною площею 1,9041 га, шляхом набуття позивачем права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року і визнано за публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна.

Водночас, за зверненням ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено: надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов'янську : земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м. Слов'янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м.Слов'янськ; рекомендувати ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" здійснити реєстрацію об'єктів нерухомого майна з урахуванням зміни поштових адрес.

Згідно мотивувальної частини зазначеного вище рішення міської ради, його предметом є присвоєння поштових адрес земельних ділянок, а саме: (кадастровий номер :01:008:0047), загальною площею 25,8488 га; (кадастровий номер :01:008:0048), загальною площею 0,0149 га; (кадастровий номер :01:008:0009), загальною площею 1,9041 га, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85.

При цьому, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року, з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 18.03.2015 року у справі №908/5476/14, рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року в даній справі залишено без змін.

Також, постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року у справі № 908/5476/14 залишено без змін.

13.08.2015 року державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_7 на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року здійснено державну реєстрацію права власності ПАТ "Ощадбанк" на вищевказані предмети іпотеки, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 51884903 від 21.01.2016 року.

15.01.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 19 на таких умовах :

Продавець продає та передає у власність покупцю, а покупець купляє, приймає у власність та зобов'язується оплатити такі об'єкти нерухомості:

- земельна ділянка, площею 7,4800 га, розташована за адресою: Донецька область, м.Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Б (двадцять один літера "Б") (Кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0107);

- земельна ділянка, площею 9,1438 га, розташована за адресою: Донецька область, м.Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21В (двадцять один літера "В") (Кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0108);

- земельна ділянка, площею 9,2250 га, розташована за адресою: Донецька область, м.Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Г (двадцять один літера "Г") (Кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0109) (п. 1).

Належність продавцю земельних ділянок перевірено за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

Відповідно до витягу про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51559593 від 12.01.2016 року, право власності земельної ділянки, площею 7,4800 га, з кадастровим номером - :01:008:0107, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 12 січня 2016 року; номер запису про право власності 12915558; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 41;

Відповідно до витягу про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51559610 від 12.01.2016 року, право власності земельної ділянки, площею 9,1438 га, з кадастровим номером :01:008:0108, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 12 січня 2016 року; номер запису про право власності 12915566; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 41;

Відповідно до витягу про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 515588827 від 12.01.2016 року, право власності земельної ділянки, площею 9,225 га, з кадастровим номером - :01:008:0109, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 12 січня 2016 року; номер запису про право власності 12915416; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 41 (п. 2).

Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним і набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення (п. 10).

При цьому, внесення зазначених вище записів про право власності на земельні ділянки, підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 21.01.2016 року.

Також, між відповідачами підписано акт прийому-передачі від 15.01.2016 року до договору купівлі-продажу від 15.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 19 щодо передачі ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та прийняття у власність ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" земельних ділянок площею 7,4800 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Б (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0107); площею 9,1438 га, розташована за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21В) (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0108); площею 9,2250 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Г (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0109).

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У п. 9 інформаційного листа від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", зазначено, що частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи між відповідачами виникли правовідносини щодо купівлі продажу земельних ділянок.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

В силу п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26 грудня 2011 року, будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Абзац 4 п. 3.12 вказаної вище постанови, передбачає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору купівлі продажу земельних ділянок, який укладений між відповідачами.

Підставами позову, позивач зазначив обставини, згідно яких відповідач-1 не був законним власником відчужених земельних ділянок та не мав права їх відчужувати на користь відповідача-2 за оспорюваним договором.

Так, судом встановлено, що 02.09.2011 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 484/31/6-1 в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2329, предметом якого є, зокрема, земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047) загальною площею 25,8488 га; земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0048) загальною площею 0,0149 га; земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009), загальною площею 1,9041 га.

При цьому, рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року у справі № 908/5476/14 звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки №484/31/6-1 від 02.09.2011 року та визнано за публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна.

Зазначене вище рішення залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015 року у справі № 908/5476/14.

В подальшому, 13.08.2015 року державним реєстратором Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_7 на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 року здійснено державну реєстрацію права власності ПАТ "Ощадбанк" на вищевказані предмети іпотеки, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 51884903 від 21.01.2016 року.

Таким чином, позивач набув право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки №484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

Водночас, за зверненням відповідача-1, рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року вирішено: надати поштові адреси відособленим виробничим майданчикам, розташованим на базі діючого комплексу підприємства ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", розташованих на земельній ділянці по вул. Свободи, 85 у м. Слов'янську : земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0009) площею 1,9041 га, цільове призначення якої - рекреаційне призначення (для обслуговування спортивних і фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу) - вулиця Свободи, 85, м.Слов'янськ; земельна ділянка площею 7,4800 га - вулиця Паризької Комуни, 21 Б, м.Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,1438 га - вулиця Паризької Комуни, 21В, м.Слов'янськ; земельна ділянка площею 9,2250 га - вулиця Паризької Комуни, 21Г, м.Слов'янськ; земельна ділянка площею 0,0149 га - вулиця Паризької Комуни, 21Д, м.Слов'янськ.

При цьому, 15.01.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 19, предметом якого є купівля-продаж земельних ділянок, а саме: площею 7,4800 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Б (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0107); площею 9,1438 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21В (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0108); площею 9,2250 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Паризької Комуни, будинок 21Г (кадастровий номер земельної ділянки - :01:008:0109).

Окрім того, між продавцем та покупцем було підписано акт прийому-передачі від 15.01.2016 року до вищевказаного договору купівлі-продажу.

Принагідно, суд звертає увагу на те, що загальна площа земельних ділянок, яким надано поштові адреси складає 25,8488 га (7,4800 га + 9,1438 га + 9,2250 га), яка є тотожною до площі земельної ділянки, зазначеної у пп. 1.2.2 договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

Також, земельна ділянка площею 0,0149 га, якій присвоєно адресу вул. Паризької Комуни, 21Д, м. Слов'янськ є тотожною по площі земельної ділянки, вказаної у пп. 1.2.3 договору іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року.

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 540/6 від 26.12.2014 року, його предметом є присвоєння поштових адрес земельних ділянок, а саме: (кадастровий номер :01:008:0047), загальною площею 25,8488 га; (кадастровий номер :01:008:0048), загальною площею 0,0149 га; (кадастровий номер :01:008:0009), загальною площею 1,9041 га, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що даним рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради, утворено три нових земельних ділянки, які є складовими предмету іпотеки (земельна ділянка площею 25,8488 га) за договором іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, на який позивач набув право власності за вищевказаним рішенням суду та в подальшому були відчужені відповідачем-1 за оспорюваним договором відповідачу-2, в зв'язку з чим, порушені законні права позивача як власника проданого майна.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16, спірна квартира не є новоствореним об'єктом нерухомого майна, оскільки створена з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, тому висновок судів про те, що спірна квартира не є іпотечним майном, а іншим об'єктом нерухомості, передчасний.

В силу ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 658 Цивільного кодексу України, передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Приписами ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Зважаючи на те, що відповідачем-1 за оспорюваним договором було продано відповідачу-2 земельні ділянки, які є складовими земельної ділянки площею 25,8488 га та предмету іпотеки, право власності на який належить позивачу, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача-1 на момент укладення оспорюваного договору права власності на відчужені земельні ділянки, а тому договір купівлі-продажу земельних ділянок від 15.01.2016 року підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтованість та правомірність заявленої вимоги, підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання має бути проведено в різних місцях чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один відповідач та один позивач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно абз. 3 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн., підлягають покладенню на відповідачів порівну.

В силу ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 8, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ст. ст. 4-1, 4-3, 4-5, 32-34, 43, 49, 86, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок від 15 січня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 19.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (, вул. С.Зулінського (Тарногродського), буд. 46, м.Вінниця, 21022) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" ( м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) 689,00 грн. - витрат пов'язаних із сплатою судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янський масложиркомбінат" (, вул. Гвардійців-Широнінців, 1, м. Харків, 61153) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) 689,00 грн. - витрат пов'язаних із сплатою судового збору.

5. Видати накази після набрання ухвалою суду законної сили.

6. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" (вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця, 21022);

3, 4 - ТОВ "Слов'янський масложиркомбінат" (вул. Ф. Кричевського, 19, кімн. 5, м.Київ, 03115; вул. Гвардійців-Широнінців, 1, м. Харків, 61153).

5 - арбітражному керуючому ОСОБА_3 (вул. Червоноармійська, 8, к.6, м.Київ, 03150).