ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Справа № 918/112/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
суддіКорсак B.A., Поляк О.I.,
розглянувши матеріали касаційних скаргЗаступника прокурора Рівненської області та Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017
у справі№ 918/112/17
Господарського судуРівненської області
за позовомЗаступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації
до1.Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива"; 2.Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області
провизнання недійсним договору та повернення земельної ділянки площею

в засіданні взяли участь представники:

- ГПУ:Кравчук О.А.
- відповідача 1:Прихода О.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.03.2017 (суддя Войтюк В.Р.) задоволено позов заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації до відповідачів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива" та Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки площею 713,2 га, вартістю 22 398 759,2 грн.; зобов'язано Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нива" повернути Рівненській обласній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 713,2 га, вартістю 22 398 759,2 грн., що розташована на території Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Суд взяв до уваги недотримання вимог земельного законодавства під час укладення договору оренди землі, а саме: визначення у договорі розміру орендної плати без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, визнав підставою недійсності правочину.

Також, судом було відхилено заяву СВК "Нива" про застосування строку позовної давності.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 (судді: Петухов М.Г., Гулова А.Г., Маціщук А.В.) рішення Господарського суд Рівненської області від 13.03.2017 скасовано.

Прийнято нове рішення.

В задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявну у прокурора можливість бути обізнаним з існуванням спірного договору до спливу строку позовної давності, тому відхилив доводи про початок перебігу позовної давності лише в 2016 році, а, відтак, про наявність правових підстав для задоволення заяви відповідача СВК "Нива" про застосування строків позовної давності та відмову в задоволенні позовних вимог через пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду у даній справі.

Заступник прокурора Рівненської області та Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нива" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами в яких просять постанову апеляційного господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

Прокурор доводить, що суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач в особі обласної державної адміністрації не був стороною оспорюваного договору, а встановлені обставини не свідчать про його обізнаність з існуванням такого договору, тому позовна давність не пропущена.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нива" (СВК «Нива») не погоджується з мотивами відмови в позові з під став пропуску позовної давності, оскільки вважає, що в позові має бути відмовлено за безпідставністю матеріально-правових вимог.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.10.2017 у складі колегії: головуючий, суддя - Яценко О.В., судді - Бакуліна С.В., Ходаківська І.П. касаційні скарги Заступника прокурора Рівненської області та Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива" прийняті до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2017.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2017 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Яценко О.В. - головуючий, Корсак B.A., Поляк О.І..

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області №549 від 21.11.2003 р. було надано СВК "Нива" в оренду терміном на 50 років 713,2 га земель лісового фонду із земель запасу Шепетинської сільської ради для ведення лісового господарства. Встановлено орендну плату в розмірі - 1967 грн. в рік.

18 лютого 2004 року між Дубенською РДА (орендодавець) та СВК "Нива" (орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір, т.1, а.с. 17-24), посвідчений приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу та зареєстрований у Дубенському районному відділі земельних ресурсів, про що внесено запис за №4 від 18.02.2004 року.

Відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар набуває право на оренду земельної ділянки площею 713,2 га земель запасу (лісового фонду) для лісогосподарського виробництва (ведення лісового господарства), яка знаходиться на території Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Також, у пункті 1 договору вказано, що грошова оцінка земельної ділянки не проводилась.

Пунктом 2 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду з метою лісогосподарського виробництва. Використання земель проводиться у відповідності до розробленого проекту внутрігосподарського устрою.

Пунктом 2.2 визначено, що договір укладається на термін 50 років, починаючи з дати його реєстрації. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що орендна плата за землю вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1 967,00 грн. за всю ділянку один раз в рік. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадку і з моменту, зокрема, збільшення розмірів ставки земельного податку.

Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі у редакції, чинній на час укладення спірного договору - 18.02.2004р.) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором про оренду землі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі" , а також порушення вимог ст. ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку землі" визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, оскільки земельним законодавством передбачено обов'язковість проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, яка є основою для визначення розміру орендної плати за них, укладення договору оренди землі без проведення нормативної грошової оцінки, свідчить про порушення законодавчих приписів у таких правовідносинах, що з огляду на норми ст.ст.203, 215 ЦК України є підставою для висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції, СВК "Нива" було подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти (така правова позиція була викладена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 травня 2014 у справі N 6-7цс14).

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5).

Судами встановлено, що оспорений договір укладено 18.02.2004р., в той час як з позовною заявою прокурор в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Рівненської області лише у 2017 році.

Касаційна інстанція погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про оскаржений правочин.

Зокрема, із встановлених обставин вбачається, що до заяви про застосування позовної давності СВК "Нива" додано Акт перевірки ведення лісового господарства в угіддях СВК "Нива" від 09.04.2008р. складений ДП "Дубенський лісгосп" за результатами перевірки дотримання СВК "Нива" вимог лісового законодавства.

Зі вказаного Акту вбачається, що провідним інженером ОСОБА_9, інженером з охорони лісу ОСОБА_10 в присутності лісничого СВК "Нива" ОСОБА_8 було встановлено, серед іншого, що лісові угіддя використовуються кооперативом на підставі договору оренди земельної ділянки площею 713,2 га, реєстраційний №232 від 18.02.2004р.

15.04.2008р. ДП "Дубенський лісгосп" на виконання доручення Дубенської міжрайонної прокуратури направило останній Акт перевірки ведення лісового господарства в угіддях СВК "Нива" від 09.04.2008р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 24.03.2008р. Прокуратурою Рівненської області на адресу Контрольно-ревізійного управління в Рівненській області було направлено лист №07/4-152-08 від 24.03.2008р., у якому містилася вимога про проведення перевірки, надання інформації. У вказано листі повідомляється про виявлення ряду порушень, зокрема, при укладенні договорів оренди землі Дубенською районною державною адміністрацією. Серед іншого, зазначається, що із перевірених 85 договорів оренди на землях іншого, ніж водного фонду та сільськогосподарського призначення, у 27 договорах не проведена нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

До вказаного листа додано реєстри договорів оренди по Дубенському районі на 9 аркушах, і з вказаних додатків вбачається, що СВК "Нива" орендує земельну ділянку площею 713,2 га для ведення лісового господарства відповідно до договору №4 від 18.02.2004р., при цьому нормативна грошова оцінка земельної ділянки - не проведена.

На виконання вказаної вимоги прокуратури Контрольно-ревізійне управління в Рівненській області звернулося до суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Дубенської районної державної адміністрації з 28.05.2008р. по 17.06.2008р. за період 2003-2008 роки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.04.2008 року позов КРУ в Рівненській області до Дубенської РДА задоволено, надано дозвіл на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності (в частині укладення та виконання договорів оренди земельних ділянок, земель сільськогосподарського призначення, земельних ділянок водного фонду) Дубенської районної державної адміністрації з 28.05.2008р. по 17.06.2008р. за період з 01.01.2003р. по 28.05.2008р..

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок, що органу прокуратури було відомо про укладення договору оренди землі без проведення нормативної грошової оцінки ще у 2008 році.

Частинами 1, 2, 3 ст.33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю.

Голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій, щорічно та на вимогу звітують перед ними.

Голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Отже, наведені приписи регулюють відносини районних державних адміністрацій та обласних державних адміністрацій у спосіб, що дозволяє останнім бути обізнаними з прийнятими районними адміністраціями розпорядженнями, в тому числі й з розпорядженням голови Дубенської РДА №549 від 21.11.2003 року, на виконання якого укладено спірний договір оренди землі, що в свою чергу, свідчить про можливість позивача дізнатися про існування порушених прав.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для застосування позовної давності та відмову в задоволенні позовних вимог через пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду у даній справі.

За змістом норми ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скарги прокурора встановлених обставин не спростовують, на правильність правового висновку суду апеляційної інстанції не впливають, оскільки зводяться до вимоги заперечити висновки суду на підставі доведення інших обставин справи, що стосуються необізнаності обласної державної адміністрації з оспорюваним договором, наданням їм іншої оцінки, що виходить за межі касаційної перевірки оскаржуваного судового акту.

Доводи скарги СВК «Нива» слід відхилити, оскільки на правильність правового висновку щодо підстав застосування позовної давності не впливають, натомість розцінюються як взаємовиключні, оскільки доведення необґрунтованості позовних вимог фактично зводиться до заперечення застосування позовної давності, вимога про яку розглядалася судом за заявою самого скаржника.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Заступника прокурора Рівненської області та Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 918/112/17 Господарського суду Рівненської області залишити без зміни.

Головуючий, суддяО.В. Яценко

СуддіB.A. Корсак
О.I. Поляк