РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017Справа №910/16505/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроналадка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоелектро-Україна"

про стягнення 101989,39 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Жуков А.О. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Електроналадка" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоелектро-Україна" про стягнення штрафних санкцій за договором будівельного підряду №568-ЭН від 11.11.2016 у розмірі 101989,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору, порушив строки виконання робіт з виготовлення та монтажу трубопроводів подачі повітря на ЗЗП, в наслідок чого у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати неустойки, передбаченої п.12.11.1 договору в розмірі 101989,39 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Судом встановлено, що 11.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електроналадка" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термоелектро-Україна" (підрядник) укладено Договір будівельного підряду №568-ЭН, за умовами якого підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик зі своїх матеріалів, матеріальних ресурсів, з використанням обладнання підрядника в строки, за процедурою, в об'ємах і за ціною, узгодженими сторонами в договорі, визнати будівельно-монтажні роботи котлоагрегату енергоблоку ст. №1 ДТЕК Криворізька ТЕС відповідно до вимог договору, технічної та проектної документації, а замовник зобов'язується надати будівельний майданчик, передати підрядникові обладнання замовника, дозвільну і проектну документацію (в випадках та об'ємі передбачених договором), прийняти від підрядника належним чином виконані роботи і оплатити їх за ціною, за процедурою і згідно з строками, визначеними договором (п.2.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що підрядник зобов'язаний виконати роботи в строки, вказані в Додатку №1 («Графік виконання договору»), що є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.22 Графіку виконання договору, роботи з виготовлення та монтажу трубопроводів подачі повітря на ЗПП повинні бути завершені до 15.04.2017. Проте відповідач порушив строки виконання вищевказаних робіт, зокрема взагалі не приступив до їх виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією №08-05/2017 від 08.05.2017 року про сплату штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт. Проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач допустив прострочення виконання робіт з виготовлення та монтажу трубопроводів подачі повітря на ЗПП (не приступив до їх виконання).

Відповідно до договірної ціни, вартість вищевказаних робіт становить 355365,60 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 12.11.1 договору визначено, що за порушення строків виконання будь-якого з етапів робіт підрядник виплачує замовникові неустойку у вигляді штрафу в розмірі 0,3 % від вартості не виконаних та/або несвоєчасно виконаних робіт за кожний день прострочення, яка обчислюється до моменту виконання зобов'язання (за весь період прострочення). За порушення строків виконання будь-якого з етапів робіт понад 30 календарних днів підрядник зобов'язаний додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 5 % від ціни відповідних робіт.

На підставі викладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 101989,39 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій судом встановлено, що вказані нарахування здійснені позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, відтак, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоелектро-Україна" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код 36222986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроналадка" (85612, Донецька обл., Мар'їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34; ідентифікаційний код 31386990) 101989 (сто одну тисячу дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 39 коп. штрафу та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 21.11.2017

Суддя Я.В. Маринченко