РІШЕННЯ

14.11.2017Справа №910/15162/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15162/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕС УКР», м. Золотоноша,

до товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ СЕРВІС», м. Київ,

про стягнення 8 037,33 грн.,

за участю представників:

позивача - Янкевич О.А. (довіреність від 10.01.2016 №01-17);

відповідача - не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕС УКР» (далі - ПАТ «ФЕС УКР») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ СЕРВІС» (далі - ТОВ «НЗ СЕРВІС») 5 280 грн. пені, нарахованої за прострочення складання та реєстрації податкової накладної щодо поставленого товару згідно з видатковою накладною від 24.03.2017 №1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 03.10.2017.

Позивач 03.10.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Крім того, 03.10.2017 позивач подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 8 037,33 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 прийнято до розгляду вказану заяву позивача та відкладено розгляд справи на 14.11.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відповідач відзив на позовну заяву суду не подав.

Ухвали Господарського суду міста Києва у справі було надіслано сторонам на адреси, зазначені в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті таких ухвал та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою позивача. До матеріалів справи долучено конверти-повернення з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.11.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 ТОВ «ФЕС УКР» (покупець) і ТОВ «НЗ СЕРВІС» (постачальник) укладено договір поставки №8/03-С (далі - Договір), за умовами якого:

- постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, поставити у власність покупця цукор білий кристалічний буряковий ІІІ категорії в мішках по 50 кг, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його вартість (пункт 1.1 Договору);

- у зв'язку з початком дії системи електронного адміністрування ПДВ, постачальник під час дії Договору приймає на себе такі зобов'язання:

надавати покупцю податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в електронній формі шляхом їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання (що є граничним терміном реєстрації згідно з пунктом 201.10 Податкового кодексу України) в порядку та з дотриманням умов, визначених законодавством України та цієї додаткової угоди (підпункт 8.7.1 пункту 8.7 Договору);

за порушення постачальником граничного терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН йому встановлюється пеня 0,1% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних та/або розрахунках коригування за кожний день такого порушення, починаючи з наступного дня після спливу граничного терміну реєстрації; вказану пеню постачальник зобов'язується сплатити покупцю протягом 15 календарних днів з дати отримання від покупця відповідної вимоги (підпункт 8.7.2 пункту 8.7 Договору);

- Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині виконання зобов'язань - до повного їх виконання (пункт 10.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме: від позивача - генеральним директором Четверовим Сергієм Олександровичем, який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Шевченком Олександром Геннадійовичем, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками сторін.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 352 000 грн., що підтверджується видатковою накладною від 24.03.2017 №1.

Згідно з платіжним дорученням від 23.03.2017 №1415 позивачем було сплачено відповідачу 352 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було складено податкову накладну чим порушено умови Договору, у зв'язку з чим відповідач має сплатити позивачу пеню.

Претензіями від 20.04.2017, від 15.05.2017 і від 14.07.2017 позивач вимагав сплатити суму нарахованої пені і терміново скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Таким чином, сума пені нараховується за порушення грошового зобов'язання.

Разом з тим, неподання податкової накладної не є грошовим зобов'язанням, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для нарахування відповідачу 8 037,33 грн. пені.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Пункту 2.3 Постанови № 18 передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з частиною п'ятою статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 22.11.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук