УХВАЛА

14.11.2017Справа № 910/18490/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва"

про стягнення 9 831,24 грн.

Представники:

від позивача: Мацюк В.В. - представник за довіреністю № 10 від 30.01.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "ОТІС" до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" про стягнення 9 831,24 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.10.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.11.2017 р.

10.11.2017 р. до канцелярії суду позивач подав заяву про припинення провадження у справі.

В судове засідання 13.11.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 24.10.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

27.10.2017 р. відповідач сплатив заборгованість в розмірі 9 831,24 грн., що підтверджується банківською випискою за 27.10.2017 р.

Таким чином, предмет спору у справі № 910/18490/17 відсутній.

Пункт 1-1 ч.1 статті 80 ГПК України передбачає, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.2 статті 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно ч.3 статті 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішенні питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Пунктом 4.7. постанови від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» Пленуму Вищого господарського суду України передбачено частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход Державного бюджету України.

Оскільки, відповідачем 27.10.2017 р. сплачено заборгованість, тобто після подання позивачем позовної заяви до суду (23.10.2017 р.), тому судовий збір в сумі 1 600,00 грн., відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ст. 49, п.1-1 ч.1, ч.2, 3, ст. 80; ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/18490/17.

2. Стягнути з комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17, ) на кори сть приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Суддя С.М. Мудрий