ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р.Справа № 922/4561/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до 1. Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, м. Харків, 2. Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, м. Харків.
про розірвання договору, виселення, стягнення грошових коштів в розмірі 245379,52 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_2, дов. від 10.01.2017р.;

Представник першого відповідача - ОСОБА_3, дов. від 11.01.2017р.;

Представник другого відповідача - ОСОБА_4, дов. № 48/01-35/17 від 06.01.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до першого відповідача - Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, м. Харків, другого відповідача - Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, м. Харків, про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 22.08.2012р. № 4950 та додаткових угод до нього, виселення відповідача з нежитлових приміщень, загальною площею 1456,43 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В, з передачею даних приміщень Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та стягнення заборгованості по орендній платі за договором від 22.08.2012р. № 4950 та додаткових угод в сумі 245379,52 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017р. о 10:45 год. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, м. Харків.

Ухвалою господарського суду від 20.02.2017р. продовжено строк розгляду справи, в порядку ст. 69 ГПК України, до 10.03.2017р.

Ухвалою господарського суду від 09.03.2017р. призначено у справі № 922/4561/16 судову економічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5. На вирішення експертів судової економічної експертизи поставлено наступне питання: "Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, розмірі заборгованості з орендної плати, станом на 01.11.2016р., з урахуванням даних бухгалтерського обліку сторін та вимог ОСОБА_5 розрахунку розміру орендної плати, за договором оренди комунального майна від 22.08.2012р.?".

Ухвалою господарського суду від 19.09.2017р. провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд.

Ухвалою господарського суду від 19.09.2017р. залучено до участі у справі другим відповідачем - Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, м. Харків.

У судових засіданнях 03.10.2017р., 02.11.2017р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 08.11.2017р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. До матеріалів справи долучаються надані позивачем в обґрунтування позову додаткові докази (вх. № 32409, 36028, 36863).

Представник першого відповідача у судовому засіданні 08.11.2017р. проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №№ 32407, 32410), який судом долучається до матеріалів справи. Також до матеріалів справи долучаються надані першим відповідачем додаткові докази по справі (вх. №№ 33257, 36026, 36862).

Представник другого відповідача у судовому засіданні 08.11.2017р. заперечував проти задоволення позову, в частині позовних вимог до другого відповідача, з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. № 32406, 36861), який судом досліджується та долучається до матеріалів справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_3 України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

22.08.2012 р. між Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (1-й відповідач, орендар) та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач, орендодавець) укладений договір оренди нежитлового приміщення № 4950 (далі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. (далі - майно), які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В та знаходиться на балансі управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради. Право на оренду цього майна отримано орендарем на підставі наказу управління комунального майна та приватизації № 2565 від 25.07.2012 р.

22.08.2012р. між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області був складений та підписаний акт приймання - передачі нежитлового приміщення (будівлі), який був погоджений балансоутримувачем - Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради.

Пунктом 1.2. договору було передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення приватного навчального закладу.

Згідно з п.2.1. договору, набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього договору та акту-приймання передачі майна.

Відповідно до п.3.1. договору, вартість об'єкту оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і складає 2998315,00 грн., станом на 02.07.2012р.

Відповідно до п.3.2. договору, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 566/11 (далі - ОСОБА_5).

Орендна плата за базовий місяць - липень 2012 р. розраховується згідно з додатком до цього договору і складає 24935,99 грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає 10 %. Згідно з п.3.3. договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання - передачі.

Відповідно до п.3.5. договору, орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця. Згідно з п.3.7. договору, орендна плата перераховується: - 30% на поточний рахунок балансоутримувача; - 70 % до міського бюджету.

Пунктом 3.8. договору було передбачено, що розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у випадку зміни ОСОБА_5 її розрахунку, централізованих цін і тарифів, затверджених у встановленому порядку, які безпосередньо впливають на розрахунок.

Відповідно до п.3.10 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця та на користь міського бюджету відповідно чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Пунктом 3.11 договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу з орендної плати.

Відповідно до п. 7.2 договору - орендодавець має право вимагати розірвання договору у разі внесення орендарем 3-х орендних платежів не в повному обсязі. Згідно з пунктом 7.3 договору, у разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов'язання повинно бути виконано.

Відповідно до п. 4.13 договору, у разі припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду. Позивач, звертаючись до господарського суду з позовом, зазначає, що орендар, всупереч Закону та умовам договору, вносив орендну плату несвоєчасно та не у повному обсязі.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2016р. по справі № 922/382/16 позовні вимоги заступника прокурора Харківської області було задоволено частково: з ХПНВК Благовіст стягнуто на користь Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради заборгованість з орендної плати за договором оренди від 22.08.2012 № 4950 у сумі 306367,35 грн.; на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради стягнуто заборгованість у розмірі 790572,61 грн.

3 урахуванням рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2016р. по справі № 922/382/16 заборгованість першого відповідача по оплаті орендної плати станом на 01.11.2016р. становить 245379,52 грн.

Як зазначає позивач, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на адресу відповідача в порядку ст. 188 ГК України, направлено лист від 13.10.2016р. № 16784, з повідомленням про намір звернутись до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ХПНВК Благовіст про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та виселення, з віднесенням на рахунок боржника судових витрат.

Однак, направлений на адресу відповідача лист-вимога, залишився з боку першого відповідача без відповідного реагування, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області.

06.03.2016р., позивач звернувся до господарського суду із заявою, в якій зазначив про часткову сплату відповідачем суми заборгованості, в розмірі 23539,84 грн., та просить суд припинити провадження у справі в цій частині. В іншій частині просить суд залишити позовні вимоги без змін.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 цього кодексу та частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" .

Як встановлено судом, 13.09.2012 р. між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендар) була укладена додаткова угода № 1 до договору оренди, відповідно до якої пункти 1.2. та 3.2. договору оренди № 4950 від 22.08.2012 р. були викладені в наступній редакції: "1.2. майно передається в оренду з метою використання: приватний навчальний заклад - 53,5 кв.м.; дитячий клуб - 113,6 кв.м.; дошкільний навчальний заклад - 1289,33 кв.м.; 3.2. орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 р. № 566/11. Орендна плата за серпень 2012 року розраховується згідно з додатком до цього договору і складає 4083,68 грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає 10%, 5%, 1 %.".

Також, між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендар) була укладена додаткова угода до договору оренди, відповідно до якої пункт 10.1. договору оренди № 4950 від 22.08.2012р. було викладено в наступній редакції: "10.1. Цей договір діє до 22.08.2014 р.". Відповідно до додаткової угоди до договору оренди, яка набуває чинності 22.08.2014 р., укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендар), пункт 10.1. договору оренди № 4950 від 22.08.2012 р. було викладено в наступній редакції: "10.1. Цей договір діє до 22.08.2015 р.".

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди, яка набуває чинності 22.08.2015 р., укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендар), пункти 3.1., 3.2. та 10.1. договору оренди № 4950 від 22.08.2012 р. були викладені в наступній редакції: "3.1. Вартість об'єкту оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і складає 5967810,00 грн. станом на 18.08.2015 р."; "3.2. Орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 р. № 566/11. Орендна плата за базовий місяць - липень 2015 р. становить 8168,93 грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає 10%, 5%, 1%."; "10.1. Цей договір діє до 22.07.2018 р.".

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 09.06.2015 р. по справі № 922/1772/15 за позовом прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до 1. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 2. Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів - Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання недійсною додаткової угоди, позов було задоволено, визнана недійсною додаткова угода № 1 від 13.09.2012 р. до договору оренди №4950 від 22.08.2012 р., укладена між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним навчально- виховним комплексом "Благовіст" Харківської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2015р. рішення господарського суду Харківської області від 09.06.2015р. по справі № 922/1772/15 було залишено в силі.

Даною постановою Вищого господарського суду України було встановлено, що Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області за своєю організаційно-правовою формою є приватною організацією; статус приватного має і навчальний дошкільний заклад відповідача.

Оскільки, дошкільний навчальний заклад, зазначений у спірній додатковій угоді, відноситься до приватної форми власності та входить до переліку приватних навчальних закладів, ставка орендної плати для такого закладу, відповідно до вимог ОСОБА_5, має складати 10% на рік. З метою вдосконалення єдиного організаційно-економічного механізму справляння плати за оренду комунального майна, на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись статтею 59 цього Закону, рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 № 566/11 була затверджена ОСОБА_5 розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова (ОСОБА_5).

В додатку 2 до ОСОБА_5 визначено орендні ставки за використання нерухомого майна, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, які, відповідно до цільового призначенням, становлять: розміщення приватних навчальних закладів - 10% на рік; розміщення дитячих клубів - 5 % на рік; розміщення державних та комунальних позашкільних навчальних закладів (крім оздоровчих закладів для дітей та молоді) та дошкільних навчальних закладів - 1% на рік.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про дошкільну освіту" дошкільні навчальні заклади можуть бути державної, комунальної та приватної форм власності.

Статус державного має дошкільний навчальний заклад, заснований на державній формі власності. Статус комунального має дошкільний навчальний заклад, заснований на комунальній формі власності. Статус приватного має дошкільний навчальний заклад, заснований на приватній формі власності (частини 2-4 статті 15 названого Закону). Джерела формування кошторису приватних та держаних навчальних закладів відрізняються, у зв'язку з чим лише для навчальних закладів державної та комунальної форм власності законодавством визначено застосовування мінімальної ставки орендної плати, а саме 1%.

З огляду на вищевикладене, враховуючи умови договору оренди щодо ставки орендної плати у розмірі 10% (п.3.2. договору оренди) та те, що додатковою угодою до договору оренди, яка набуває чинності 22.08.2015 р., не було визначено за що саме встановлюються ставка орендної плати у розмірі 5% та 1%, суд дійшов до висновку, що ставка орендної плати для Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області відповідно до вимог ОСОБА_5 складає 10%.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2016р. по справі № 922/382/16 позовні вимоги заступника прокурора Харківської області було задоволено частково: з ХПНВК Благовіст стягнуто на користь Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради заборгованість з орендної плати за договором оренди від 22.08.2012 № 4950 у сумі 306367,35 грн.; на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради стягнуто заборгованість у розмірі 790572,61 грн.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості, позивач посилаючись на рішення господарського суду Харківської області № 922/382/16, яке є чинним, вважає, що оскільки перша додаткова угода до договору оренди визнана була судом недійсною, то автоматично визнані усі наступні додаткові угоди до вказаного договору. При цьому, сума предявлена до стягнення була нарахована на період з грудня 2015 та по дату звернення до суду, тобто за період з грудня 2015 по грудень 2016 року.

Натомість, суд зауважує про те, що між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним НВК Благовіст, 22.08.2015р. укладено Додаткову угоду до договору оренди № 4950 від 22.08.2012р., яка набуває чинності з 22.08.2015р.

Згідно зазначеної додаткової угоди, за згодою сторін п.п.3.1., 3.2. розділу 3 Орендна плата та п. 10.1. розділу 10 Строк дії та умови зміни, розірвання Договору, викладено в наступній редакції: 3.1.Вартість об'єкту оренди визначається на підставі висновку про вартість і складає 5 967 810,00 грн. станом на 18.08.2015р. 3.2. Орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку орендної плати за майно, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропозиції її розрахунку, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 566/11 (далі - ОСОБА_5). Орендна плата за базовий місяць - липень 2015 становить 8 168,93 грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає 10%, 5%, 1% 10.1. Цей Договір діє до 22.07.2018р. Додаткова угода набуває чинності з 22.08.2015р.

До зазначеної додаткової угоди від 22.08.2015р. до договору оренди № 4950 від 22.08.2012р. додано розрахунок орендної плати до договору за базовий місяць - липень 2015р., який скріплено підписами та печатками сторін та затверджено заступником начальника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради ОСОБА_6

Зазначеним розрахунком орендної плати до Договору 4950 від 22.08.2012р. чітко визначено, що ставка орендної плати за приміщення 1 - складає 10%, приміщення 2 - 5%, приміщення 3 - 1%. Також даним розрахунком чітко визначені площі приміщень, відповідно до яких застосовуються ставки орендної плати.

З огляду на вищевикладене, орендар зобов'язаний сплачувати оренді платежі в розмірі, визначеною сторонами у договорі оренди від 22.08.2012р. №4950 та додаткової угоди від 22.08.2015р.

В силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, на час розгляду даної справи, строк дії Договору оренди продовжено до 22.07.2018р., та з урахуванням додаткової угоди від 22.08.2015р., яка є чинною та в частині ставки орендної плати недійсною в судовому порядку не визнавалась, сторонами узгоджено всі суттєві умови Договору, в т.ч. ціну орендної плати, яка відповідачем в повному обсязі та у встановлені договором строки сплачується, що підтверджується наданим до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Суд оцінює критично та відхиляє посилання позивача на визнання недійсною додаткової угоди №1 у судовому порядку, до укладеного ними договору оренди, адже відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або він не визнаний судом недійсним .

Водночас, позивач не надав суду доказів визнання недійсною додаткової угоди до укладеного сторонами договору оренди, яка набуває чинності з 22.08.2015р., в судовому порядку.

Суд зауважує, що визнання недійсною однієї з декількох додаткових угод до договору оренди, не призводить до автоматичної недійсності інших додаткових угод до договору.

З метою підтвердження документально заявлених у позовних вимогах позивача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, розміру заборгованості з орендної плати, станом на 01.11.2016р., з урахуванням даних бухгалтерського обліку сторін та вимог ОСОБА_5 розрахунку розміру орендної плати, за договором оренди комунального майна від 22.08.2012р., ухвалою господарського суду від 09.03.2017р. було призначено у справі судову економічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_5, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5 було проведено судове дослідження, висновки якого було досліджено господарським судом, в зв'язку з чим, суд зазначає наступне.

Так, порядок призначення судових експертиз, обов'язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються Законом України Про судову експертизу та Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Суд наголошує, що призначення і проведення експертизи в суді, повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених статтею 41 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

За змістом ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтованої відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд звертає увагу, що аналогічне положення міститься в пункті третьому Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.97 № 8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах, яким визначено, що при дослідженні висновку експерта, суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

З аналізу наданого до матеріалів справи першим відповідачем аудиторського звіту про результати проведення аудиторських процедур від 10.10.2017р., проведений аудиторською фірмою "Стройаудит" Товариство з обмеженою відповідальністю (свідоцтво про внесення АФ Стройаудит TOB Реєстру суб'єктів аудиторської діяльності № 1361, виданою Аудиторською Палатою України 26.01.2001р. протокол № 98) вбачається наступне.

Договір оренди №4950 нежитлового приміщення (будівлі) від 22.08.2012р. укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в особі начальника ОСОБА_7 та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області в особі генерального директора ОСОБА_1

Майно передано в оренду, з метою розміщення приватного навчального закладу, на підставі Акту прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі) від 22.08.2012р.

Згідно додаткової угоди б/н до вищевказаного договору оренди № 4950, яка набула чинності з 22.08.2015р., вартість об'єкту оренди за станом на 18.08.2015р. складає 5967810,00 грн. Орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011р. № 566/11 (далі ОСОБА_5 № 566/11).

У відповідності до ОСОБА_5 № 566/11, спочатку визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди.

У додатку до додаткової угоди б/н до договору оренди №4950, орендодавцем зроблено розрахунки, відповідно до яких, Аудиторською фірмою зроблено висновок, що за період з 01.07.2015р. по 31.08.2017р. за розрахунками з Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради заборгованості у Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області немає (переплата складає 21 422,76 грн.), а за розрахунками з місцевим бюджетом за договором оренди №4950 заборгованість орендаря складає 8065,71 грн.

Суд наголошує, що предметом спору у розглядуваній справі, а також підставою для вимоги про розірвання укладеного сторонами договору оренди та виселення відповідача, є вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за період з грудня 2015р. по жовтень 2016р. включно, що за розрахунками позивача складає 394039,58 грн. (70%).

При цьому, наданий позивачем розрахунок у частині визначення базової ставки оренди за липень 2015р., не відповідає умовам укладеного сторонами договору оренди з урахуванням додаткової угоди від 22.08.2015р., через що не може бути визнаний обґрунтованим .

З цих же підстав, судом відхиляються висновки судової експертизи № 5511 від 27.07.2017р., адже при визначені базового розміру орендної плати за базовий місяць липень 2015р. в сумі 8168,93 грн., згідно додаткової угоди від 22.08.2015р., у жодному випадку не може становити 19668,75 грн., як зазначено експертом.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що, згідно аудиторського звіту від 10.10.2017р., заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 31.08.2017р., складає 8065,71 грн.,

Зазначена заборгованість була погашена відповідачем в процесі розгляду даного спору, що завідомо виключає можливість розірвання спірного договору оренди, з огляду на положення п. 7.2. даного договору.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, вирішуючи спір, суд застосовує концепцію правомірних очікувань, відображену, зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_8 Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії. Ця концепція [правомірних очікувань] полягає у тому, що в особи, якщо вона дотрималась усіх вимог законодавства, виникають правомірні очікування, тобто особа має усі підстави вважати, що після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку (постанови Вищого господарського суду України від 01.12.2016 р. у справі № 908/500/16, від 02.11.2016 р. у справі № 908/3368/15, від 25.10.2016 р. у справі № 920/147/16).

Водночас, суд наголошує про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Пріоритетними для правової держави завжди лишаються поняття гідність особистості, права людини, свобода. Тому основне завдання України, як цивілізованої держави, полягає в захисті соціальних інтересів, прав і свобод своїх громадян, що є основою правової свідомості особистості.

Права людини мають бути пріоритетними щодо суспільних та державних інтересів.

Дитинство унікальний період коли формуються риси характеру, основи моделі поведінки, ставлення до себе, до людей і до навколишнього світу.

З глобальної точки зору, права дитини стали домінантою в міжнародному діалозі, особливо після вступу в силу Конвенції про права дитини, яка була ухвалена членами Організації Обєднаних Націй у 1989 році. У нашій державі її було ратифіковано Постановою Верховної ОСОБА_3 України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991.

Головним завданням Конвенції - є забезпечення дітей особливим піклуванням та допомогою, надання необхідного захисту і сприяння сімї, як основному осередку суспільства. Конвенцією визначено, що для повного та гармонійного розвитку дитина має зростати в сімейній атмосфері щастя, любові та порозуміння. Дитину слід повністю підготувати до самостійного життя в суспільстві, виховати гідною в дусі миролюбності, терпимості, свободи, рівності та солідарності.

За Законом України Про охорону дитинства, який було прийнято в квітні 2001р. згідно з Конвенцією, основними постулатами є такі: всі діти на території України незалежно від політичних і національних аспектів, від раси, кольору шкіри, статі, релігії, соціального походження, майнового стану, стану здоровя або будь- яких інших важливих аспектів мають рівні права. До системи прав дитини належать такі права: рівноправність усіх дітей незалежно від умов перебування; набуття громадянства; піклування з боку сімї; свобода совісті та релігії; особисте та сімейне життя; рівноправність між батьками щодо виховання дитини; забезпечення належного рівня життя, необхідного для духовного, морального, фізичного, соціального розвитку. Реалізація прав дитини має забезпечуватись усією системою органів державної влади, органів місцевого самоврядування, адвокатури, прокуратури та інших правоохоронних органів.

З метою підвищення рівня правової освіти населення, створення належних умов для набуття громадянами правових знань, а також забезпечення їх конституційного права знати свої права і обовязки Указом Президента України від 18 жовтня 2001 року затверджено Національну програму правової освіти населення. В ній передбачено, що правова освіта - є складовою частиною системи освіти і має на меті формування високого рівня правової культури та правосвідомості особистості, її ціннісних орієнтирів та активної позиції як члена громадянського суспільства. Надання правової освіти має здійснюватися в усіх ланках освіти, в тому числі і в дошкільних навчальних закладах.

Загальна несприятлива політична та соціально-економічна ситуація в Україні, про яку йшлося вище, різка відмінність у рівнях життя, вимушена міграція населення, виникнення у багатьох людей почуття невпевненості у собі, тривоги за завтрашній день, песимізму та загальної агресії усі ці чинники позначаються на соціальному статусі сучасного дитинства.

Матеріалами справи підтверджується що адміністрацією та педагогічним колективом ХП НВК "Благовіст" створено єдину систему роботи з правової освіти з учасниками навчально-виховного процесу.

Згідно з положенням про Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, до основних завдань Управління віднесено: здійснення управленні навчальними закладами, що знаходяться на території району; зміцнення матеріальної бази навчальних закладів; забезпечення соціального захисту, охорони життя, здоров'я та захисту прав учасників навчально-виховного процесу у навчальних закладах.

Так, загальноосвітні школи району знаходяться на балансі Управління освіти адміністрації Московського району.

Начальником Управління освіти Московського району ОСОБА_9 до суду було надано довідку про роботу ХП НВК "Благовіст" (вх. № 33257), з якої вбачається, що Харківський приватний навчально-виховний комплекс Благовіст Харківської області здійснює діяльність на підставі ліцензії на надання освітніх послуг (дошкільна освіта: догляд за дітьми дошкільного віку, виховання і навчання дітей дошкільного віку; загальна середня освіта: початкова загальна освіта, ІНФОРМАЦІЯ_1, повна загальна середня освіта) серія АА № 214786. Вихованці навчального закладу є учасниками олімпіад та конкурсів різних рівнів; випускники ХП НВК Благовіст складають зовнішнє незалежне оцінювання, підтверджуючи якість надання закладом освітніх послуг. Вчителі ХП НВК Благовіст мають друковані роботи у фахових періодичних виданнях, підвищують свій кваліфікаційний рівень: 37% вчителів мають вищу кваліфікаційну категорію. У 2015 році навчально-виховний комплекс був атестований з відзнакою. Більш того, учень ХП НВК Благовіст ОСОБА_10 є триразовим рекордсменом Книги рекордів Гінесу України та стипендіатом премії Харківського міського голови.

Відповідно до довідки щодо організації позакласної діяльності ХП НВК "Благовіст" у 2017-2018 н.р., перший відповідач використовує орендовані приміщення як приватний навчальний заклад, як дитячий клуб, як дошкільний навчальний заклад. У ХП НВК "Благовіст" працює творча студія, студія карате, гурток з шахів, математичний гурток, сучасні танці, гурток бісероплетіння.

А отже, задоволення вимоги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про виселення ХП НВК Благовіст призведе до порушення прав учнів даного навчального закладу на отримання освіти, право на отримання якої закріплено в Конституції України та Конвенції про права дитини, яка була ухвалена членами Організації Обєднаних Націй у 1989 році.

Згідно п.п. 2, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи недоведеність позивачем наявності у відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі, достатньому, відповідно до укладеного сторонами договору, з урахуванням додаткових угод до нього в цілому, для висунення вимог про його розірвання, суд вважає вимоги про стягнення заборгованості, розірвання договору та виселення, відповідно такими, що не підлягають задоволення. Таким чином, у задоволення позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 09.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_11

справа № 922/4561/16