ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 911/4960/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Алєєвої І.В., Данилової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 24.07.2017
у справі Господарського суду№ 911/4960/15 Київської області
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до1) товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" 2) товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-"
простягнення 1 652,83 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:Грищенко О.М., дов. від 02.06.2016;
відповідача-1:не з'явились;
відповідача-2:Демура І.Б., договір від 14.11.2017,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - Компанія) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.12.2015, просило солідарно стягнути на його користь з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (далі - Товариство "ПК Трейдсервісгруп") та товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (далі - Товариство "-Квадро-") 13 876,67 грн. 3 % річних, а також стягнути з Товариства "-Квадро-" 55 134,33 грн. пені, 13 886,49 грн. штрафу та 156 096,45 грн. інфляційних втрат, а всього: 238 993,94 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2016 (суддя Карпечкін Т.П.) позовну заяву Компанії задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства "ПК Трейдсервісгруп" та Товариства "-Квадро-" на користь Компанії 13 876,67 грн. 3 % річних. Стягнуто з Товариства "-Квадро-" на користь Компанії 55 134,33 грн. пені, 13 886,49 грн. штрафу та 156 096,45 грн. інфляційних втрат.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2016 Товариство "-Квадро-" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 (колегія суддів: Чорногуз М.Г., Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.) апеляційну скаргу Товариства "-Квадро-" повернуто без розгляду.

Ухвала мотивована посиланнями на пропуск скаржником встановленого законом строку на оскарження рішення місцевого господарського суду та відсутність поважних причин неможливості вчасного оскарження судового рішення, що відповідно до пункту четвертого частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є підставою для повернення апеляційної скарги Товариства "-Квадро-" без розгляду.

Товариство "-Квадро-" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття його апеляційної скарги до провадження. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство "-Квадро-" обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали апеляційним господарським судом було неправильно надано правову оцінку обставинам, якими скаржник обґрунтовував неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції та неправильно застосовано положення статті 53 ГПК України.

Компанія надіслала до Вищого господарського суду України заперечення на касаційну скаргу Товариства "-Квадро-", у яких просить залишити її без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 - без змін. Викладені у запереченнях вимоги Компанія обґрунтовує тим, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства "-Квадро-" не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що Товариство "-Квадро-" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2016 у справі № 911/17740/16 лише 22.06.2017, тобто через 507 днів з дати підписання повного тексту оскаржуваного рішення.

Згідно з вимогами частини першої статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, обґрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження Товариство "-Квадро-" посилалось на те, що про існування оскаржуваного рішення воно дізналось лише 19.06.2017 від державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Також Товариство "-Квадро-" зазначало про те, що копію оскаржуваного рішення від 25.01.2016 судом було направлено сторонам лише 10.02.2016, а отримано якоюсь невідомою особою за прізвищем ОСОБА_4 ("охраник"), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 175).

Водночас апеляційним господарським судом встановлено, що в межах розгляду даної справи Господарським судом Київської області розглядалась скарга Компанії на дії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо виконання наказів Господарського суду Київської області від 12.02.2016 у справі № 911/4960/15, де судові ухвали про розгляд скарги отримував громадянин ОСОБА_3 за довіреністю, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 213, 230, 239).

Також в межах розгляду даної справи Господарським судом Київської області розглядались скарги Компанії на бездіяльність Первомайського МРВДВС ГТУЮ у Харківській області при виконанні наказів Господарського суду Київської області від 12.02.2016 у справі № 911/4960/15, де судові ухвали про розгляд скарги отримував громадянин ОСОБА_3 за довіреністю, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 22, 35, 135), а також громадянин Клименко, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 61, 212).

Таким чином, апеляційний господарський суд правильно зазначив про те, що вказані обставини спростовують твердження Товариства "-Квадро-" про те, що йому не було відомо про існування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 12.02.2016 у справі № 911/4960/15 до 19.06.2017.

Приписами частини третьої статті 22 ГПК України встановлено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися наданими належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Товариства "-Квадро-" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2016, суд апеляційної інстанції правильно виходив з відсутності поважних причин пропуску скаржником встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду зазначивши про те, що можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, та дійшов обґрунтованих висновків про повернення апеляційної скарги без розгляду з підстав, що передбачені пунктом четвертим частини першої статті 97 ГПК України.

За таких обставин, посилання Товариства "-Квадро-" на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали апеляційним господарським судом було неправильно надано правову оцінку обставинам, якими скаржник обґрунтовував неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції та було неправильно застосовано положення статті 53 ГПК України є безпідставними.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 відповідає нормам процесуального права, доводи касаційної скарги Товариства "-Квадро-" не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 та 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 911/4960/15 Господарського суду Київської області - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя І.В. Алєєва

Суддя М.В. Данилова