ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.11.2017 Справа № 904/8665/17

За позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", м. Кам'янське

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янське

про стягнення заборгованості за договором постачання теплової енергії у розмірі 21 292, 40 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Старовойтова Я.В., довіреність № 00.01.0237 від 18.10.17р.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором постачання теплової енергії № 519т від 27.10.2016 у розмірі 19 439,85 грн., пені у розмірі 1304,67 грн., 3% річних у розмірі 145,49 грн., інфляційних у розмірі 402,39 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на відпуск теплової енергії №519 т від 27.10.2016 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлені на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у зв'язку закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 року між Комунальним підприємством Кам'янської міської ради "Тепломережі" (далі-позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-відповідач) укладено договір на відпуск теплової енергії №519т (далі -договір).

Предметом договору є продаж постачальником споживачеві теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.2 договору, постачальник проводить відпуск т/е для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДСТУ Б.Д. по об'єктах споживача, згідно адреси: АДРЕСА_2 - без приладу обліку, Джерело-ДТЕЦ.

Облік відпущеної т/е проводиться розрахунковим способом (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 договорів, розрахунки за т/е, що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів встановлених рішенням виконавчого комітету Кам'янської міської ради (Облдержадміністрацією), постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України або в іншій формі згідно з чинним законодавством.

Інформація про зміну тарифів доводиться до споживача через засоби масової інформації і не є підставою для переукладання договору. Постачальник має право застосувати нові узгоджені тарифи без додаткової згоди із споживачем.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач самостійно одержує платіжну вимогу та акт про постачання т/е у постачальника після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Споживач протягом розрахункового періоду сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості т/е, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Споживач щомісяця зобов'язаний проводити звірку розрахунків за т/е в бухгалтерії постачальника. У разі невиконання звірки протягом кварталу сума боргу нараховується в безспірному порядку.

Всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання т/е, що виписує постачальник споживачу. Двосторонній акт про постачання т/е споживач підписує і один екземпляр повертає постачальнику в 5-ти денний термін. В разі неповернення акту в зазначений термін та відсутності вмотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої т/е вважається беззаперечною та прийнятою до сплати (п. 5.2 договору).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу теплову енергію за період з грудня 2016року по березень 2017 року на загальну суму 19 439,85 грн., що підтверджується складеними позивачем актами про постачання теплової енергії, які були надіслані на адресу відповідача.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач сплатив суму основного боргу в повному обсязі, що відображено в довідці позивача №00.09.0849/1 від 15.11.2017 року.

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося не врегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, в частині стягнення основного боргу в розмірі 19 439,85грн. провадження по справі слід припинити.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за т/е нараховується пеня у розмірі 1 % належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться постачальником після 20 числа наступного за розрахунковим місяця. при наявності заборгованості у споживача.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі п. 5.1 договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 1304,67 грн. за період з 21.01.2017 року по 31.05.2017 року. Перевіривши розрахунок пені, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Позивачем нараховано з 21.01.2017 року по 31.05.2017 року 145, 49 грн. 3% річних та інфляційні в розмірі 402,39 грн. за період лютий - травень 2017 року, які підлягають стягненню.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині стягнення 1304,67 грн. пені, 3% річних в розмірі 145,49грн. та інфляційних в розмірі 402,39грн. В частині стягнення основного боргу в розмірі 19439,85 грн. провадження по справі слід припинити.

Згідно ст. 49 ГПК України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 22, 33, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51934, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Тритузна, 168; ) пеню в розмірі 1304,67 грн., 3 % річних в розмірі 145,49 грн., інфляційні в розмірі 402,39 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600грн.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 19 439,85грн. провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.11.2017

Суддя А.В. Суховаров