Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" листопада 2017 р. Справа № 906/785/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №11 від 12.09.2017;

від відповідача: не прибув;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Баранівської районної державної адміністрації (м. Баранівка Житомирська область)

до Редакції газети "Баранівські факти" (м. Баранівка Житомирська область)

про спростування недостовірної інформації

Спір розглянуто у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України.

Позивач - Баранівська районна державна адміністрація, звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до відповідача - Редакції газети "Баранівські факти", в якому просить суд зобов'язати редакцію газети "Баранівські факти" спростувати поширені відомості, що є недостовірними та порушують ділову репутацію Баранівської райдержадміністрації, розмістивши спростування у запланованому найближчому випуску газети "Баранівські факти". Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

14.11.2017 до суду від Баранівської районної державної адміністрації надійшла заява за вих.№02-40/2479 від 13.11.2017 щодо уточнення обставин, які, на думку позивача, є недостовірними, перекрученими та такими, що принижують ділову репутацію Баранівської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві від 13.11.2017. Зазначає, що у газеті "Баранівські факти" №21 від 25.05.2017 розміщено статті під назвою "Маніпуляції довірою або "Всі на новенького", автором якої є міськвиконком, та "Шановні жителі Баранівської міської об'єднаної територіальної громади" ОСОБА_2, голови Баранівської міської об'єднаної територіальної громади, де опубліковано окремі твердження, які не відповідають дійсності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, визначених судом пояснень та доказів не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 10.11.2017.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судовому засіданні, пояснень на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті не надав, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, справа розглядається за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що у газеті "Баранівські факти" № 21 від 25.05.2017 розміщено статті під назвою "Маніпуляції довірою або "Всі на новенького", автором якої є міськвиконком та "Шановні жителі Баранівської міської об'єднаної територіальної громади" ОСОБА_2, голови Баранівської міської об'єднаної територіальної громади.

Позов Баранівської районної державної адміністрації (далі - позивач) мотивовано тим, що у зазначених вище статтях міститься недостовірна інформація, а саме:

- "Баранівська районна рада протягом останніх п'яти років фінансувала освіту повністю за рахунок коштів держави";

- "Недостатність у медицині з'явилась не просто так, - її збільшили штучно. За неї проголосували депутати районної ради з ініціативи керівництва районної ради та райдержадміністрації";

- "Ми зобов'язані спростувати одну із неправдивих тез статті "Лікарню не закриють" заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_1, яка була опублікована в номері 20 від 19.05.2017 р. газети "Слово Полісся" стосовно того, що Баранівська ОТГ не дала жодної копійки на дофінансування первинної ланки медицини";

- "Найближчим часом у зв'язку із децентралізацією не буде ні РДА, ні районної ради, і ніхто нікому не "ставитиме палки в колеса";

- "На мітингу, що проходив 19 травня біля райдержадміністрації, голова РДА ОСОБА_3 сказав присутнім про те, що міська рада поклала на депозит 1,5 млн. грн. Це величезна брехня. Баранівська міська рада на вкладних (депозитних) рахунках в установах банків кошти станом на 23.05.2017 не розміщувала".

Позивач у позові просить визнати вказану у вищезазначених статтях інформацію недостовірною та зобов'язати відповідача спростувати її.

В підтвердження вказаного позивачем надано такі докази:

- копію рішення Баранівської міської ради від 05.05.2017 "Про зміни до міського бюджету на 2017 рік";

- копію рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради від 31.05.2018 №108 "Про проведення конкурсу з визначення установи банку для розміщення тимчасово вільних коштів міського бюджету на депозитному рахунку у 2017";

- копію рішення Баранівської районної ради від 20.12.2016 №202 "Про районний бюджет на 2017".

Позивач посилається на те, що внаслідок поширення недостовірної інформації були порушені його права, тому дану інформацію відповідач повинен спростувати.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Згідно з частиною першою статті 91 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Отже, за змістом статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене частиною першою статті 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта.

Відповідно до положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В п. 24 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 вказано, що суд повинен у рішенні зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Окремі твердження статті під назвою "Маніпуляції довірою або "Всі на новенького", автором якої є міськвиконком (далі - стаття 1) та "Шановні жителі Баранівської міської об'єднаної територіальної громади" ОСОБА_2, голови Баранівської міської об'єднаної територіальної громади, не містить у собі сукупних ознак, що становлять юридичний склад правопорушення, а саме:

- вказана у статтях інформація безпосередньо не стосується позивача;

- дана інформація не порушує особистих немайнових прав позивача;

- оспорювана інформація не містить відомостей, виражених у формі твердження, що принижували б ділову репутацію позивача з точки зору законів, моралі та звичаїв і могли б бути об'єктом моральної оцінки членів суспільства;

- відсутні докази так званих репутаційних втрат, чи інших доказів того, що поширені відомості перешкоджатимуть позивачу повно і своєчасно здійснювати немайнове право.

Факти, підтверджені письмовими доказами, які б доводили, що згадана вище публікація мотивована цілеспрямованими діями з метою принизити ділову репутацію позивача, в матеріалах справи також відсутні.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем тієї обставини, що інформація, яка була поширена у газеті "Баранівські факти" №21 від 25.05.2017, порушує права позивача.

Крім того, як вбачається з газети, відповідач не є автором зазначених статей, він не створював оскаржувану інформацію, не повідомляв її від свого імені і не солідаризується з нею, а лише опублікував дану інформацію, зазначивши її авторів.

Враховуючи вищевикладене, у даному випадку відсутні в сукупності ознаки, що становлять юридичний склад правопорушення, відсутні обставини, які свідчать про поширення відповідачем недостовірної інформації, яка завдає чи може завдати шкоди діловій репутації позивача, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Обов'язок доказування відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17 листопада 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу, 2 - відповідачу (рек. з повід.)