ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.11.2017 Справа № 904/9105/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення грошових коштів у сумі 325 320 468,79 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 67-185 від 04.10.2017, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 135 від 09.10.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат про стягнення заборгованості у загальному розмірі 325 320 468,79 грн., який складається з сум: 325 007 156,13 грн. - основний борг, 313 312,66 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між сторонами Договору № 17/361/17-0593-02 від 01.08.2017, позивач поставив відповідачу кокс доменний на загальну суму 325 007 156,13 грн. Відповідачем прийнято кокс доменний, але не оплачено, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 325 007 156,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 09.11.2017 о 10:15год.

06.11.2017 позивач подав до канцелярії суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 719 432 597,29 грн., з яких:

- 712 403 925,26 грн. сума основного боргу

- 1 603 797,87 грн. - 3% річних;

- 5 424 874,16 грн. - пеня.

Серед прав сторін, визначених у ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, міститься право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Відповідачу копія заяви була вручена, що не заперечувалось представником в судовому засіданні.

За таких обставин, суд розглядає позов з урахуванням такої заяви.

У судовому засіданні відповідач надав заяву, якою визнає заборгованість, в тому числі за заявою про збільшення розміру позовних вимог, проте просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з складним фінансовим становищем підприємства.

У судовому засіданні 09.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" (далі - позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат (далі - відповідач, покупець) укладений договір № 17/361/17-0593-02 від 01.08.2017 (далі - договір).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України

Згідно п.1.1. договору постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити кокс доменний, що його надалі ресурси.

Відповідно п.3.1. договору постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, зазначених в специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Позивач на виконання умов договору у серпні 2017 здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 325 007 156,13 грн., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме, залізничними накладними, рахунками на оплату, актами приймання-передачі (а.с. 13-154).

Отримання товару по актам приймання-передачі підтверджується підписом на них повноважного представника відповідача та відтиском печатки підприємства відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 5.1. передбачено, що товар оплачується в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Специфікацією сторони погодили п. 4 згідно якого ціна в серпні місяці фіксована, без застосування системи доплатити / знижок за якістю сума специфікації (за офіційним курсом НБУ дол. США, встановленим на 01.08.2017 на 00:00ч - 25 854 789,00 грн., без урахування ПДВ 304 987 434 65 грн., з урахуванням ПДВ 365 984 921,58 грн.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначний відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Отже, граничний строк оплати за отриманий товар настав 27.09.2017.

Відповідач за поставлений товар в порядку, визначеному договором, не розрахувався внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 325 007 156,13 грн.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відтак, відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання за договором № 17/361/17-0593-02 від 01.08.2017.

06.11.2017 позивач подав до канцелярії суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, на підставі того, що у вересні 2017 позивач передав відповідачу у власність ресурси на загальну суму 387 396 769,13 грн., у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 719 432 597,29 грн., з яких:

- 712 403 925,26 грн. сума основного боргу

- 1 603 797,87 грн. - 3% річних;

- 5 424 874,16 грн. - пеня.

Проти суми основного боргу з врахуванням збільшення розміру позовних вимог відповідач не заперечує, сторонами складений акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2017, який підтверджує суму боргу.

Враховуючи не сплату відповідачем отриманого по договору товару, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 712 403 925,26 грн. заборгованості за отриманий товар підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що в разі порушення більш ніж на 30 календарних днів терміну оплати ресурсів, встановленого договором, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,04% від суми платежу за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення.

За розрахунком позивача, з урахуванням заяви про збільшення позову, сума пені, заявлена до стягнення за період з 09.09.2017 по 01.11.2017 складає 5 424 874,16 грн.

Розрахунок перевірений судом не містить помилок, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню, в сумі заявленій позивачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 1 603 797,87 грн.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 1 603 797,87 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Враховуючи не подання відповідачем до суду доказів сплати заборгованості суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі у загальному розмірі 719 432 597,29 грн., який складається з сум: 712 403 925,26 грн. основного боргу, 1 603 797,87 грн. - 3% річних, 5 424 874,16 грн. - пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б, 3) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" (51901, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Колеусівська, 1, ) - 712 403 925,26 грн. основного боргу, 1 603 797,87 грн. 3% річних, 5 424 874,16 грн. пені та 240 000,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.11.2017

Суддя ОСОБА_3