ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2017 Справа № 904/8547/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт", м. Дніпро

до ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 49 277,72грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 03 листопада 2015 року, представник; ОСОБА_3, довіреність від 03 листопада 2015 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крайт" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 збитки у розмірі 49 277,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 серпня 2014 року за результатами оголошених підсумків діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" за 1997-2013 рр. учасниками було прийнято рішення розподілити чистий прибуток у розмірі 1 800 000,00 грн. між учасниками Товариства пропорційно долям учасників в статутному капіталі товариства.

В період з 04 вересня 2014 року по 06 березня 2015 року ОСОБА_4 було виплачено дивіденди на загальну суму 894 195,00, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень. До звітів ф.1ДФ позивача відповідачем було внесено інформацію, що ОСОБА_4 було виплачено дивідендів на суму 865 495,50 грн. Із урахуванням Податкового кодексу України на позивача покладено обов'язки податкового агенту зі сплати податку з доходів фізичних осіб за ставкою 5% та військового збору за ставкою 1,5% від сплаченої суми дивідендів, ОСОБА_4 мало бути перераховано 844 917,28 грн. Таким чином переплата склала 49 277,72 грн.

Відповідач проти позову заперечує з наступних підстав. Позивач у позовній заяві зазначає, що збитком є переплачені дивіденди у розмірі 49 277,72 грн., проте відповідно до наданого розрахунку сума 49 277,72 грн. складається із суми податку (ПДФО) 5% та військового збору 1,5%, що були сплачені за період з 04.09.2014 по 06.03.2015. Відповідач не вбачає збитків у безпідставно перерахованих коштах у вигляді дивідендів, з приводу яких ТОВ "Крайт" вже визначено спосіб захисту свого права шляхом повернення грошових коштів у сумі 43 335,15 грн. ОСОБА_4, як безпідставно отриманих дивідендів на підставі рішення суду від 26.09.2017 у справі №904/7262/17. До того, відповідно до Статуту товариства, до виключної компетенції загальних зборів, зокрема, належить розподіл прибутку та збитків товариства, однак жодних питань про відшкодування збитків завданих товариству його посадовою особою на загальних зборах не розглядалось та рішень з цього приводу не приймалось. Так само не приймалися і рішення загальних зборів про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб.

У судовому засіданні 17.10.2017 відповідачем було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду мотивоване тим, що оскільки для відновлення свого порушеного майнового права ТОВ "Крайт" було обрано інший спосіб захисту порушеного права (повернення грошових коштів ОСОБА_1, як безпідставно отриманих), що був застосований Господарським судом Дніпропетровської області ухвалюючи рішення від 26.09.2017 у справі №904/7262/17, тому відшкодування збитків є іншою правовою природою тих самих грошових коштів, що були переплачені в якості дивідендів учаснику ТОВ "Крайт" ОСОБА_4 Також, відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №904/8547/17 до закінчення розгляду справи №904/7262/17 Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

01.11.2017 позивачем подані пояснення щодо відзиву відповідача, згідно яких зазначає, що норми чинного законодавства наділяють учасника господарського товариства повноваженнями звернення до суду з позовом про стягнення з посадової особи такого товариства збитків, заподіяних нею товариству. Закон не ставить реалізацію такого права у залежність від попереднього рішення загальних зборів товариства. Відповідно до ч.1 ст.1 та абз. 1 ч.1 ст. 2 ГПК України позивачі самостійно обирають спосіб захисту своїх порушених або оспорених прав та охоронюваних законом інтересів. Враховуючи, що суб'єктний склад, предмет та підстави позову у справі №904/7262/17 та у даній справі не є тотожними, позивач вважає твердження відповідача про те, що позивачем вже реалізовано спосіб захисту своїх порушених або оспорених прав і охоронюваних законом інтересів, шляхом подання позову про стягнення безпідставно отриманих послуг з ОСОБА_4, є необгрунтованими.

Стосовно невідповідності розрахунку нормам Податкового кодексу України та розрахунку суми збитків зі сплачених ОСОБА_4, позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази нарахування їй дивідендів. Натомість в справі наявні докази їх виплати. Відтак, позивач вважає, що здійснений розрахунок суми збитків відповідає нормам ПК України, так як здійснений на підставі наявних у справі доказів сплати дивідендів.

Також позивачем подані пояснення щодо клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні даних клопотань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 в задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі та про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

У судове засідання 21.11.2017 представник позивача не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, представник позивача був присутній на попередньому судовому засіданні (01.11.2017), а отже є обізнаним про дату судового засідання 21.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 порушено провадження у справі №904/8547/17, справу призначено до розгляду на 17.10.2017. З 17.10.2017 розгляд справи відкладався на 01.11.2017, з 01.11.2017 на 21.11.2017.

У судовому засіданні 21.11.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крайт" зареєстроване виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 06.03.1997, включено до даного реєстру 05.07.2007 номер запису про включення 1 037752, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.09.2017.

Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" станом на 18.09.2017 складає 407 105,26 грн.

Учасниками Товариства є ОСОБА_4, (розмір внеску до статутного фонду 154 700.00 грн., що дорівнює 38% від статутного капіталу) та ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду 252 405,26 грн., що дорівнює 62% від статутного капіталу).

26 серпня 2014 року відбулися загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт", за результатами яких були прийняті рішення, оформлені протоколом від 26.08.2014 (а.с.16).

На зборах були присутні: ОСОБА_1, якому на момент проведення зборів належало 50% голосів статутного капіталу та ОСОБА_4, якій на момент проведення зборів належало 50% голосів статутного капіталу, що складало 100% учасників, згідно зі статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" збори вважалися повноважними.

Загальні збори відбулися з наступним порядком денним:

1. Оголошення підсумків діяльності ТОВ "Крайт" за 1997-2013р.р.

2. Про розподіл чистого прибутку за підсумками діяльності ТОВ "Крайт" за 1999-2013р.р.

На загальних зборах було прийнято наступні рішення:

- по першому питанню: визнано роботу ТОВ "Крайт" за 1997-2013р.р. як успішну;

- по другому питанню: розподілити отриману суспільством за підсумками роботи за 1997-2013р.р. чистий прибуток у розмірі 1 800 000,00 грн. між учасниками суспільства пропорційно долям учасників в статутному капіталі суспільства.

На виконання зазначеного рішення товариством було здійснено на користь ОСОБА_4 виплату дивідендів у сумі 894 015 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №6004 від 04.09.2014 на суму 100 700,00грн., №6063 від 06.10.2014 на суму 60 325,00грн., №6068 від 07.10.2014 на суму 60 325,00грн., №6096 від 17.10.2014 н7а суму 90 250,00грн., №6128 від 04.11.2014 на суму 43 000,00грн., №6139 від 10.11.2014 на суму 15 800,00грн., №6091 від 26.11.2014 на суму 20 425,00грн., №6247 від 15.12.2014 на суму 36 000,00грн., №6253 від 16.12.2014 на суму 39 000,00грн., №6274 від 24.12.2014 на суму 70 300,00грн., №6376 від 05.02.2015 на суму 100 045,00грн., №6407 від 16.02.2015 на суму 40 205,00грн., №6389 від 11.02.2015 на суму 48 620,00грн., №6416 від 17.02.2015 на суму 20 570,00грн., №6417 від 17.02.2015 на суму 51 425,00грн., №49 від 06.03.2015 на суму 51 425,00грн., №6347 від 27.01.2015 на суму 30 400,00грн., №б/н від 26.11.2014 на суму 15 200,00грн. (а.с.32-49).

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.49 Податкового кодексу України, дивіденди - це платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів, цінних паперів, на користь власника таких корпоративних прав (інвестиційних сертифікатів, цінних паперів) у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Підпунктом 170.5.2 Податкового кодексу України передбачено, що будь-який резидент, що нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств способом, відмінним від загального (є суб'єктом спрощеної системи оподаткування), або ж звільнений від сплати такого податку по будь-яких підставах є податковим агентом при нарахуванні дивідендів.

Згідно пп. 170.5.4 Податкового кодексу України дивіденди остаточно обкладаються ПДФО податковим агентом при їх нарахуванні платникові податку за ставкою, визначеною пп. 167.5.2 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.167.5.2 п.167.5 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку встановлена у розмірі 5% - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Згідно пп. 168.1.2 Податкового кодексу України податок повинен сплачуватися при виплаті доходу. Якщо дивіденди нараховуються, але фактично не виплачуються, то перерахування ПДФО до бюджету податковий агент повинен зробити відповідно до пп. 168.1.5 Податкового кодексу України: протягом 30 календарних днів, наступних за місяцем, в якому були нараховані дивіденди.

Згідно пп. 165.1.18 Податкового кодексу України до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку не включаються дивіденди, що нараховуються на користь платника податку у вигляді акцій (часток, паїв), емітованих юридичною особою - резидентом, що нараховує такі дивіденди, за умови - що таке нарахування жодним чином не змінює часток участі всіх акціонерів (власників) в статутному фонді емітента, та в результаті якого збільшується статутний фонд емітента на сукупну номінальну вартість нарахованих дивідендів.

Оскільки дивіденди, нараховані на користь фізичних осіб - резидентів (нерезидентів) включаються до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку, такий дохід підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка (п.п.1.3 п.16 прим. 1 підрозд.10 розділ XX ПКУ).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 у справі №904/7262/17 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" безпідставно отримані дивіденди у розмірі 43 335,15грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1600,00 грн., про що видати наказ.

Вказаним рішенням встановлено, що матеріалами справи підтверджується виплата на користь відповідача дивідендів у сумі 894 015,00грн., що перевищує суму дивідендів, яка мала бути сплачена з урахуванням положень Податкового кодексу України щодо обов'язкового вирахування 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору із суми дивідендів за спірний період та складає 43 335,15грн. Відповідач обставин викладених у позові належними та допустимими доказами не спростував, доказів відшкодування надмірно отриманої суми дивідендів не надав.

Разом з цим, позивач зазначає, що Статутом товариства передбачено, що до компетенції Генерального директора, зокрема, входить: - організація ведення бухгалтерського обліку та звітності, забезпечення виконання рішень загальних зборів, виконання інших функцій, які необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності.

Невірний розрахунок дивідендів з урахуванням обов'язкових відрахувань відповідно до податкового законодавства, спричинив зайво виплачені грошові кошти, які полягали у надмірно виплачених дивідендах ОСОБА_4, що спричинило реальні збитки товариству.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 49 277,72 грн., що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються Господарським кодексом України (ч. 2 ст. 4 ГК України).

За приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1); застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2); господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, зокрема, потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі (ч. 3).

Згідно з ч.2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є видом господарських санкцій у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна (реальні збитки), а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (упущена вигода).

Частина 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Враховуючи положення статті 224 ГК України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

З огляду на здійснений судом правовий аналіз приписів чинного законодавства, якими визначені правові підстави для відшкодування збитків позивачу слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача, ОСОБА_1, є причиною, а збитки, які виникли у позивача, - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, заявляючи позовні вимоги про стягнення збитків, позивач має довести вищезазначені умови в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення збитків позивач зазначає, що в даному випадку наявний повний склад цивільного правопорушення: суб'єкт - відповідач; об'єкт - правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем з приводу обов'язку останнього здійснити виплату дивідендів учасникам товариства; об'єктивна сторона - порушення відповідачем вимог рішення загальних зборів учасників позивача від 26.08.2014, що спричинило заподіяння останньому майнової шкоди на суму 49 277,72 гри.; суб'єктивна сторона - безпосередня вина у заподіянні цих збитків відповідача, оскільки п. 11.2 Статуту позивача покладає на нього обов'язки організовувати ведення бухгалтерського обліку та звітності позивача; забезпечувати виконання рішень загальних зборів позивача; виконувати інші функції, необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності позивача.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з п.11.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Крайт" виконавчим органом позивача є дирекція. До її складу входять Генеральний директор та його заступники (директори). Дирекцію очолює генеральний директор, який обирається та відкликається зборами учасників позивача. Персональний склад дирекції затверджується зборами учасників товариства. Членами виконавчого органу можуть бути також особи, що не є учасниками товариства.

Дирекція вирішує усі питання діяльності позивача, за винятком тих, що належать до компетенції загальних зборів учасників. Останні можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції.

Дирекція діє від імені товариства в межах, встановлених чинним законодавством та цим Статутом.

До компетенції Генерального директора, відповідно до п. 11.2 Статуту товариства, входить: без доручення представляти інтереси товариства в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування та інших організаціях; розробляти та затверджувати поточні плани діяльності позивача та заходи, необхідні для їх виконання; розробляти щорічні кошториси, посадові розклади, показники роботи та строки преміювання; формувати адміністрацію для досягнення мети та задач позивача; визначати обсяг повноважень кожного із членів дирекції; визначати сфери компетенції, права і відповідальність працівників товариства з урахуванням обмежень, встановлених статутом та чинним законодавством; організовувати ведення бухгалтерського обліку та звітності позивача; брати участь у рішенні інших питань, пов'язаних з поточною діяльністю позивача; забезпечувати виконання рішень загальних зборів позивача; без доручення діяти від імені позивача, укладати договори та інші угоди, колективний договір; приймати та звільнювати працівників позивача, заохочувати їх та накладати дисциплінарні стягнення; затверджувати правила процедури та інші внутрішні документи товариства; видавати накази, інструкції та інші акти з питань, що входять до його компетенції; визначити перелік відомостей, що становить комерційну таємницю позивача, а також таких, які є конфіденційною інформацією; приймати рішення про дату та порядок денний загальних зборів позивача; - виконувати інші функції, необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності позивача.

До виключної компетенції загальних зборів товариства, серед іншого, віднесено затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства (підп. ж) п.10.2 Статуту).

Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Як встановлено судом, рішенням загальних зборів учасників товариства від 26.08.2014, оформленим протоколом від наведеної дати, було затверджено чистий прибуток у розмірі 1 800 000,00грн., його розподіл, розмір, порядок і строки виплати дивідендів учасникам.

Відповідно до п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно із п. 167.5.2. ст. 167 Податкового кодексу України, ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах: 5 відсотків - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Також у п. 16-1 Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Товариством у відповідності до вищенаведених приписів Податкового кодексу України здійснено вирахування 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору із суми дивідендів за спірний період, при цьому встановлено, що помилково перерахована на рахунок ОСОБА_4 сума складає 43 335,15грн.

Як встановлено судом, при обчисленні суми податку ПДФО та військового збору Товариством допущено помилку, яка потягла за собою сплату розподілених між учасниками дивідендів у більшому розмірі. За наслідком виявлених помилок у розрахунку перерахованих дивідендів наразі здійснено виправлення таких помилок та подано уточнюючі розрахунки у формі №1 ДФ до органів фіскальної служби, де за 4 квартал 2014 року вилучена сума виплачених дивідендів 395 240,00 грн. та перерахованих в бюджет (ПДФО) у сумі 19 762,00 грн. і введено правильні дані, а саме виплачені дивіденди у сумі 473 990,00 грн. та перераховані в бюджет (ПДФО) у сумі 23 365,00 грн. За 1 квартал 2015 року вилучена сума виплачених дивідендів 364 155,50 грн. та перерахованих в бюджет (ПДФО) у сумі 214 65,50 грн. і буде введено правильні данні, а саме виплачені дивіденди у сумі 366 415,50 грн. та перераховані в бюджет (ПДФО) у сумі 18 715,50 грн.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Крайт", шляхом подання уточнюючих розрахунків до органів фіскальної служби, виправлено допущені помилки щодо здійснення надмірно виплачених грошових коштів, а відтак збитків товариству не завдано.

До того, ж не вбачається вини відповідача, як генерального директора, у виниклих правовідносинах, оскільки надмірна виплата дивідендів відбулася через допущення бухгалтерської помилки, яку в подальшому виправлено.

Оскільки позивачем не доведено наявності усіх складових елементів складу господарського правопорушення та, зокрема, і наявності заподіяних збитків відповідачем позивачу, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.1, 33, 34, 43. 44, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.11.2017

Суддя Н.М.Євстигнеєва