УХВАЛА

про повернення зустрічної позовної заяви

14.11.2017Справа № 910/18128/17

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕЛЕКТРО»

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/18128/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Електро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Груп" про стягнення 98 290,41 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.10.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляду справи на 15.11.2017.

14.11.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕЛЕКТРО» про визнання недійсним договору про надання послуг № 2 від 01.12.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМ-ЕЛЕКТРО».

Розглянувши зустрічну позовну заяву б/н від 01.10.2016р. (вх. № суду 20042/17 від 14.11.2017), господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що позовна заява підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належних документів в підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК України).

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Таким чином, документи від імені юридичної особи підписує уповноважена посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах.

Судом встановлено, що зустрічна позовна заява б/н від 01.10.2016р. підписана генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» ОСОБА_1

Судом здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» є ОСОБА_1 та підписантом є ОСОБА_2.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Суд звертає увагу, що до матеріалів зустрічної позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1 діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» в якості директора (Статут, протокол, тощо) та підписувати, подавати позовні заяви, тому суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на її підписання, та підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Також, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Зі змісту зустрічної позовної заяви б/н від 01.10.2016р. вбачається, що представники ТОВ «АРМ-Електро» неодноразово зверталися до ТОВ «ВНГ ГРУП» з проханням повторно надати оригінали Договору та актів виконаних робіт з обґрунтуванням, що позивачем надані послуги ТОВ «ВНГ ГРУП», проте оригінали документів відсутні та просили оплатити заборгованість, яка виникла у період під час передування на посаді ОСОБА_3

За доводами позивача, ТОВ «ВНГ ГРУП» зверталось до ТОВ «АРМ-Електро» про надання документів, що підтверджують заборгованість ТОВ «ВНГ ГРУП», але представники ТОВ «АРМ-Електро» пояснювали, що такі документи відсутні.

Отже, позивач стверджує, що ТОВ «АРМ-Електро» не надало ТОВ «ВНГ ГРУП» оригінали Договору та актів виконаних робіт.

Таким чином, позивач в підтвердження вищевказаних обставин не додав до зустрічної позовної заяви завірені належним чином докази звернення до ТОВ «АРМ-Електро» про надання документів та відповіді на такі звернення, а також звернення ТОВ «АРМ-Електро» надати оригінали документів.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, господарський суд зазначає, що до позовної заяви позивачем додано оригінал поштової квитанції № 7984 від 14.11.2017р. та опис вкладення в цінний лист від 14.11.17р. як доказ направлення копії зустрічної позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Судом встановлено, що в наданій поштовій квитанції вказаний поштовий індекс 11501, проте індекс місцезнаходження відповідача є 11500, тому суд приходить до висновку, що в наданій поштовій квитанції № 7984 від 14.11.2017р. зазначено не вірний поштовий індекс відповідача, що ставить під сумнів направлення зустрічної позовної заяви на вірну адресу відповідача.

Суд звертає увагу, що витребування додаткових доказів з ініціативи господарського суду, а не за клопотанням сторін, які з різних причин не можуть подати ті чи інші докази, не передбачено статтею 38 Господарського процесуального кодексу України, та суперечить принципу змагальності, закріпленому в пункті 4 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 60, п.п. 1, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву б/н від 01.10.2016р. повернути заявнику без розгляду.

Суддя Л.Г. Пукшин