ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09 листопада 2017 р. Справа № 5010/1127/2012-Б-25/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю ліквідатора ОСОБА_1, представника Тисменицької ОДПІ головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області ОСОБА_2, представника Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 р. у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина",

в с т а н о в и в:

31 серпня 2012 р., господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Соснина".

25 квітня 2013 р., за результатами попереднього засідання суд виніс ухвалу, якою, зокрема, визнав грошові вимоги ПАТ "Терра Банк" до боржника на загальну суму 2 774 399 грн 44 коп.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2015 р. ТОВ "Соснина" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

01 грудня 2015 р., господарський Івано-Франківської області відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну кредитора ПАТ "Терра Банк" на правонаступника ОСОБА_4 у справі про банкрутство ТОВ "Соснина". Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив із недоведеності факту набуття ОСОБА_4 права вимоги до боржника ТОВ "Соснина". Так, суд встановив, що 20 серпня 2013 р. ПАТ "Терра Банк" та "Трансмет-Трейд" уклали договір № 6/08, відповідно до якого ПАТ "Терра Банк" відступив ТОВ "Трансмет-Трейд" право вимоги до ТОВ "Соснина" за кредитним договором №02-КЛ-09-20 від 25 вересня 2008 р.

ТОВ "Трансмет-Трейд", у свою чергу, відступив право вимоги за кредитним договором - ТОВ "ВВС-Факторинг", ТОВ "ВВС-Факторинг" відступив право вимоги ОСОБА_5, а ОСОБА_5 - до ТОВ "Соснина" за згаданим кредитним договором - ОСОБА_4

Разом з тим, докази сплати ТОВ "Трансмет-Трейд" первісному кредитору ПАТ "Терра Банк" коштів на виконання договору про відступлення права вимоги в матеріалах справи відсутні, тому ТОВ "Трансмет-Трейд" у встановленому законом порядку на набув права вимоги за кредитним договором №02-КЛ-09-20 від 25 вересня 2008 р.

На підставі викладеного, при розгляді заяви про заміну кредитора ПАТ "Терра Банк" на правонаступника ОСОБА_4, суд прийшов до висновку, що від ТОВ "Трансмет-Трейд" до ТОВ "ВВС-Факторинг", від ТОВ "ВВС-Факторинг" до ОСОБА_5, а від ОСОБА_5 до ОСОБА_4 передавалось неіснуюче у ТОВ "Трансмет-Трейд" право вимоги до ТОВ "Соснина".

06 жовтня 2017 р., до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали від 01 грудня 2015 р. у даній справі за нововиявленими обставинами. Так, заявник зазначає, що в судовому засіданні та під час ознайомлення з матеріалами справи представнику ОСОБА_4 ОСОБА_6 стало відомо про те, що ПАТ "Терра Банк" було подано письмові пояснення у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25, із змісту яких заявник дізнався, що ПАТ "Терра Банк" в порядку ст. 521 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", передав на зберігання Національному банку України договір відступлення права вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 6 від 20 серпня 2013 р. Таким чином, на думку заявника, ПАТ "Терра Банк" підтвердив та не оспорює факт відступлення права вимоги до ТОВ "Соснина" новому кредитору - ТОВ "Трансмет-Трейд", а потім відповідно ТОВ "ВВС-Факторинг", ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Крім того, заявник зазначив, що про наявність нововиявлених обставин він дізнався 21 вересня 2017 р., тобто після ознайомлення з матеріалами даної справи.

За результатами автоматизованого розподілу, заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали від 01 грудня 2015 р. у справі № 5010/1127/2012-Б-25/25 за нововиявленими обставинами, було передано на розгляд судді Ткаченко І. В.

Ухвалою від 10 жовтня 2017 р., розгляд цієї заяви суд призначив на 31 жовтня 2017 р.

31 жовтня 2017 р., за відповідним клопотанням представника заявника розгляд заяви суд відклав на 09 листопада 2017 р.

В судове засідання заявник в черговий раз не з'явився, однак 08 листопада 2017 р. до канцелярії суду від представника заявника ОСОБА_6 надійшло електронне повідомлення із клопотанням про відкладення розгляду заяви у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Разом з тим, із змісту долученої до заяви довіреності вбачається, що заявник ОСОБА_4 уповноважив на представництво своїх інтересів крім ОСОБА_6 також інших осіб, зокрема ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

При цьому, жодних поважних причин неявки самого заявника чи інших уповноважених на представництво його інтересів осіб в судове засідання представник заявника ОСОБА_6 в своєму клопотанні не наводить, доказів в обґрунтування виклалених у заяві обставин до електронного повідомлення не долучає.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про відкладення розгляду заяви суд відмовляє та з урахуванням положень ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути заяву за наявними у справі матеріалами з огляду на таке.

Заявник про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, участь заявника у судовому засіданні, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування додаткових доказів до суду не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду заяви по суті.

Крім того, ст. 114 ГПК України обмежує суд одномісячним строком розгляду заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами.

Крім того, якщо учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників процесу, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

При розгляді даної заяви суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, слід чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що однією із підстав відмови ОСОБА_4 у задоволенні заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство на правонаступника була відсутність доказів сплати ТОВ "Трансмет-Трейд" первісному кредитору ПАТ "Терра Банк" коштів на виконання договору про відступлення права вимоги за крединтим договором.

Перевіривши матеріали справи, суд установив, що в своїй заяві як на нововиявлену обставину заявник посилається на визнання ПАТ "Терра Банк" у наданих суду у вересні 2017 р. письмових поясненнях та не оспорення факту відступлення права вимоги до ТОВ "Соснина" новому кредитору - ТОВ "Трансмет-Трейд", а також те, що із згаданих письмових пояснень ОСОБА_4 стало відомо, що ПАТ "Терра Банк" в порядку ст. 521 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", передав на зберігання Національному банку України уже згаданий договір відступлення права вимоги між ПАТ "Терра Банк" та ТОВ "Трансмет-Трейд".

Разом з тим, у матеріалах справи №5010/1127/2012-Б-25/25 про банкрутство ТОВ "Соснина" наявний лист Національного банку України від 20 жовтня 2017 р. № 18-0006/71472, яким останній повідомив господарському суду Івано-Франківської області, що документи ПАТ "Терра Банк" на зберігання до Національного банку України не передавались.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі усього викладеного вище, суд приходить до висновку про недоведення заявником факту наявності обставин, що визначені процесуальним законом у якості нововиявлених, оскільки суд позбавлений можливості вважати нововиявленими обставинами несвоєчасно подані учасниками у справі про банкрутство докази та/або письмові пояснення.

Також, суд звертає увагу заявника, що він не позбавлений права звернутись до суду із заявою про заміну кредитора на правонаступника в загальному порядку.

Керуючись статтями 86, 112, 114 ГПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволені заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 р. у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина" - відмовити.

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 р. у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Соснина" - залишити без змін.

Суддя Ткаченко І. В.