РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017Справа №910/14111/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український кардан»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод кранів»

Про стягнення 62 300,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Дмитришина Ю.М.

Від відповідача: Денисенко О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український кардан» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод кранів» (далі - відповідач) про стягнення 62 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.17. порушено провадження у справі № 910/14111/17 та призначено її до розгляду на 20.09.17.

11.09.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано додаткові письмові пояснення по справі.

За результатами судового засідання 20.09.17. розгляд справи було відкладено на 10.10.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

10.10.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 10.10.17. було оголошено перерву до 24.10.17.

23.10.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 24.10.17. було оголошено перерву до 07.11.17.

07.11.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 07.11.17. було оголошено перерву до 14.11.17.

13.11.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.11.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 14.11.17. проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 910/14111/17.

В судовому засіданні 14.11.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що відповідачем роботи, передбачені Договором про виконання робіт № ВР-517/422 від 29.08.16., виконані не були, з огляду на що у позивача виникло право вимагати в порядку ч. 2 ст. 849 ЦК України стягнення збитків в сумі 62 300,00 грн. сплачених в якості передоплати по Договору про виконання робіт № ВР-517/422 від 29.08.16.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

29.08.16. між позивачем (далі - замовник) та відповідачем (далі - Виконавець) було укладено Договір про виконання робіт № ВР-517/422 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Виконавець зобов'язаний виконати роботи згідно специфікації по Договору та передати замовнику, а Замовник зобов'язаний прийняти та оплатити роботи.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 9.1 з моменту його підписання і діє до 31.12.16., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість робіт становить 124 600,00 грн. з ПДВ.

Специфікацією від 29.08.16. до Договору сторони погодили наступні роботи:

1. Мостовий кран г/п 20т № 1: реставрація ходових коліс крану в кількості 4 шт., відновлення обгороджувань крану (вартість 43 000,00 грн.)

2. Мостовий кран г/п 20т № 2: реставрація ходових коліс крану в кількості 4 шт. (вартість 41 000,00 грн.).

3. Ремонт підкранової колії, реставрація рейки Р-50 35 п.м:

Протяжка всіх болтових з'єднань шляху крану Монтаж шпильок притискних планок Монтаж/Ремонт притискних планок Монтаж притискних планок 70 шт.

Монтаж стикової накладки

Вирівнювання підкранової балки по співвісності

Реставрація рейки Р-50

Ремонт тріщин обв'язування колони

Нівелювання підкранового шляху

Обв'язування 4 кранів колон

Виготовлення проектної документації підкранових шляхів мостового крану (вартість 40 600,00 грн.).

Строк виконання робіт: до 20 робочих днів з моменту оплати даної Специфікації. Умови оплати: 50% передоплата, доплата 50% після підписання актів виконаних робіт.

Замовник зобов'язується здійснити передоплату в розмірі 50% від суми, зазначеної в Договорі (специфікації). Доплата в розмірі 50% здійснюється після виконання робіт та підписання актів виконаних робіт (п. 2.2 Договору).

Відповідачем позивачу було виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000606 від 02.09.16. на суму 124600,00 грн.

Платіжним дорученням № 5351 від 05.09.16. позивачем було сплачено відповідачу 62300,00 грн. (50% передплати) в порядку пункту 2.2 Договору.

Пунктом 3.4.1 Договору встановлено обов'язок відповідача належним чином виконати роботи протягом 20 днів з дня оплати виставленого рахунку-фактури (тобто до 25.09.16. включно), але не пізніше п'яти робочих днів з дня зазначеної дати виконання робіт (тобто не пізніше 30.09.16.).

Згідно з п. 3.4.4 Договору встановлено обов'язок Виконавця передати Замовнику роботи у відповідності до розділу 4 Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору про готовність передати виконані роботи Виконавець повідомляє Замовника узгодженим сторонами способом: по телефону, факсом чи електронною поштою.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписань акта визнані судом обґрунтованими.

Здавання-приймання робіт здійснюється сторонами за актом приймання-передачі виконаних робіт згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.11. «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили, що по закінченню робіт за Договором складається акт здавання-приймання виконаних робіт, який підписується обома сторонами. Акт має містити: стислий опис виконаної роботи; суми попередньої оплати та остаточного розрахунку відповідно до умов Договору.

Претензією № 2182/004-00 від 08.12.16. позивач звернувся до відповідача, в якій вказував на те, що позивачем по електронній пошті отримано від відповідача пакет документів, які не відповідають «Правилам будови безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів», наголосив на тому, що відповідачем не надано актів здавання-приймання робіт на виконані роботи по двом мостовим кранам, не надано проекту виконання ремонтних робіт на двох підкранових коліях. Вказаною претензією позивач вимагав надати, зокрема, акти здавання-приймання виконаних робіт.

Листом-відповіддю № 517-1 від 26.12.16. відповідач вказав, що роботи ним виконано в повному обсязі протягом тижня починаючи з 22.09.16., а в жовтні 2016 року співробітники відповідача приїздили до позивача для підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, однак їх на територію підприємства не допустили. Акти не прийняли.

Однак, такі твердження відповідача, викладені в листі № 517-1 від 26.12.16. не підтверджуються жодними доказами.

Листом від 24.01.17. № 88/001-00 (направлений відповідачу та отриманий останнім) позивач вказав відповідачу на те, що договір на виконання робіт № 517/422 від 29.08.16. ним не виконаний, станом на день складання листа позивачем від відповідача не отримано: висновки експертизи діагностування і нівілювання 2-х кранових колій (мостових кранів №1 реєстр. №923, №2 реєстр. №944 в/п 5 т.), та акту виконаних робіт на колії (згідно з 11Г1АОП 0.00-1.01-07 п. 4.19.11 та додатку 4); акту виконаних робіт на реставрацію коліс мостового крану №1, №2 (реставрація яких не проводилася, а проводилася реставрація ребордів, що за ціною значно менше). акту виконання робіт на ремонт підкранової колії в т.ч. нівілювання підкранового шляху, виготовлення проектної документації, як записано в договорі.

Далі, у зазначеному листі позивач вказав на те, що відповідачем було надіслано акт № 0000066 здачі-прийняття робіт (надання услуг) на електронну пошту: реставрацію мостового крану в/г 20 т. №1; реставрацію мостового крану в/г 20 т. №2; ремонт підкранової колії, реставрація рейки Р-50 240 п/м, що не відповідає договору, який укладався на реставрацію ходових коліс крану в кількості по 4 шт. Позивач наголосив відповідачу, що в «Правилах будови і безпеки вантажопідіймальних кранів НПАОП 0.00-1.01-07 додаток №11 до п.7.3.10, сказано з яких причин вибраковуються колеса, а відповідач дав дані, що тільки зношені реборди більше 50%, а інших недоліків немає, з огляду на що Виконавець ремонтував реборди коліс, а не колеса (НПАОП 0.00-1.01-07 додаток №11 до п.7.3.10.

З вказаного листа вбачається, що позивачем від відповідача отримано електронною поштою акт № 0000066 здачі-прийняття робіт (надання услуг), однак, сторонами до матеріалів справи не подано належних та допустимих доказів на підтвердження дати складання такого акту, його надсилання відповідачем позивачу, на подано самого акту.

При цьому судом враховано, що відповідно до п. 11.5 Договору всі повідомлення за Договором мають бути направлені відповідній стороні по факсу та/або відповідній електронній пошті зазначеним у реквізитах цього Договору.

Розділом 12 Договору визначено адреси та реквізити сторін, в яких містяться поштові адреси сторін, номери стаціонарних міських телефонів (без вказівки на те, що за вказані номери мають факс), однак не вказано будь-яких адрес електронної пошти контрагентів.

Крім того, надавши правову оцінку листу позивача від 24.01.17. № 88/001-00, суд дійшов висновку, що в ньому в порядку п. 4.4 Договору надано вмотивовану відмову від підписання такого акту.

Доказів складання сторонами двостороннього акту, передбаченого умовами п. 4.4 Договору матеріали справи не містять.

До матеріалів відзиву відповідачем додано підписаний ним односторонньо акт № ОУ-0000066 здачі-прийняття-робіт (надання послуг) від 05.12.16. однак не подано до матеріалів справи доказів направлення такого акту позивачу для підписання чи надання мотивованих заперечень. Вбачається, що вказаний акт було направлено позивачу 09.10.17. вже з відзивом на позовну заяву під час розгляду даної справи.

Однак, за матеріалами справи судом встановлено наступне.

Позивач направив відповідачу лист № 1337/004-00 від 09.08.17., в якому відмовився від Договору та вимагав повернення попередньої оплати в сумі 62 300,00 грн. в порядку ст. 849 ЦК України.

Суд відзначає, що за приписами ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 9.2 Договору, він припиняється, зокрема, в односторонньому випадку Замовником у випадку невиконання Виконавцем зобов'язань за Договором більше 30 календарних днів.

Про намір достроково припинити дію Договору будь-яка сторона зобов'язана попередити про це іншу сторону не пізніше, ніж за десять календарних днів до обумовленої дати припинення строку дії Договору.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання робіт від встановленої дати (30.09.16.) понад 30 календарних днів, належних доказів направлення відповідачем позивачу акту виконаних робіт по Договору не надано, як і надано доказів прийняття таких робіт позивачем, то позивач правомірно відмовився від Договору та в порядку ч. 2 ст. 849 ЦК України вимагав повернення попередньої оплати в сумі 62 300,00 грн.

Частина 2 ст. 849 ЦК України надає право замовнику одразу відмовитись від договору підряду та вимагати від шкодування збитків у разу порушення підрядником строків початку та закінчення робіт. Крім того, згідно ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання підрядником належним чином і в погоджений строк всього обсягу робіт та докази передання (надсилання) замовнику актів виконаних робіт, то замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідач, який не виконав роботи в обумовлений Договором строк, зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у вигляді сплаченої суму попередньої оплати в розмірі 62 300,00 грн. В такому випадку ці кошти відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України є витратами, зробленими управненою стороною.

При цьому, положеннями гл. 61 ЦК України, на відміну від ч. 2 ст. 693 ЦК України, що встановлює право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати, не передбачено право замовника вимагати повернення суми попередньої оплати. В таких випадках замовник має право відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України лише на відшкодування збитків, які згідно з ч. 3 ст. 22 ЦК України відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зокрема, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 232 ГК України, яка, виходячи з положень ч. 2 ст. 4 ГК України, підлягає переважному застосуванню перед нормами ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями, якщо законом або договором не передбачено, що збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 21.09.16. у справі № 910/6777/15-г.

Викладене спростовує доводи відповідача, викладені в письмових поясненнях від 07.11.17.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 62 300,00 грн. збитків (витрат позивача, які були здійснені у вигляді передоплати по Договору), а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Викладені позивачем доводи щодо перевірки його управлінням Держпраці та встановлення такою перевіркою фактів порушення вимог нормативно-правових актів щодо охорони праці, промислової безпеки під час експлуатації крану мостового стосуються виключно вчинених позивачем адміністративних правопорушень в сфері охорони праці та застосування до нього заходів реагування у сфері державного нагляду, а не предмету спору в даній справі.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод кранів» (03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, 7/2; ідентифікаційний код 38956920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український кардан» (14007, м. Чернігів, проспект Миру, б. 312; ідентифікаційний код 33800101) 62 300 (шістдесят дві тисячі триста) грн. 00 коп. збитків (витрат позивача, які були здійснені у вигляді передоплати по Договору) та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.17.

Суддя Т.М. Ващенко