РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017Справа №910/3513/17

За позовом Київської місцевої прокуратури № 2, м. Київ, в інтересах держави в особі Київської міської ради, м. Київ,

До Громадської організації "Спортивний клуб веслування м. Києва", м. Київ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, м. Київ,

Про витребування земельної ділянки,

Суддя Мельник В.І.

за участю представників:

прокуратури - Колодяжна А.В., посвідчення №036177

позивача - Баранов М.С., довіреність №225-КМГ-3469 від 09.10.2017

відповідача - Денисенко О.М., довіреність б/н від 29.03.2016

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/3513/17 за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - КМР) до громадської організації "Спортивний клуб веслування м. Києва" (далі - Організація), за участю третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, про витребування земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 11.05.2017 провадження у справі № 910/3513/17 зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи 753/5203/17 за позовом ОСОБА_1 до громадської організації "Спортивний клуб веслування м. Києва" про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/3513/17 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 справі №910/3513/17 скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі №910/3513/17 залишено без змін.

20.10.2017 розпорядженням №05-23/2889 призначено повторний автоматичний розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями від 20.10.2017 , справу №910/3513/17 передано судді Мельник В.І.

Ухвалою суду від 23.10.2017 прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи на 13.11.2017.

14.11.2017 відділом діловодства суду від Київської міської прокуратури №2 отримано додаткові документи у справу.

16.11.2017 відділом діловодства суду від Київської міської прокуратури №2 отримано додаткові документи у справі.

16.11.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 17.11.2017 прокурор з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.11.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 17.11.2017 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 17.11.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 №80865858, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності (індексний номер 20771356), зареєстрованого 22.04.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Саченко М.М., ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, ділянка НОМЕР_2.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за № 714), ОСОБА_6 продала та передала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану у м. Києві, в АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_2.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (зареєстровано в реєстрі за № 907) ОСОБА_1 продала та передала Громадській організації «Спортивний клуб веслування м. Києва» земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану у м. Києві, в АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_2.

В позовній заяві прокурор зазначає, що у матеріалах реєстраційної справи об'єкту нерухомості - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ділянка НОМЕР_2, наявна копія рішення, відповідно до якого вище зазначену ділянку передано ОСОБА_6 у власність. Вказана копія рішення органу місцевого самоврядування стала підставою для реєстрації за ОСОБА_6 права власності на вище зазначену земельну ділянку.

Листом №52/123 від 23.01.2017 року прокурор звертався до Київської міської ради відносно надання інформації щодо надання ОСОБА_6 у власність земельну ділянку, розташовану у м. Києві, в АДРЕСА_1, НОМЕР_2.

Листом від 03.02.2017 № Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що документи, які посвідчують право власності в Департаменті земельних ресурсів, не зареєстровані.

Листом від 25.01.2017 року Київська міська рада повідомила, що на пленарних засіданнях Київської міської ради не приймалось рішень щодо виділення ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої у м. Києві, в АДРЕСА_1, НОМЕР_2.

Позивач обґрунтовує вимоги тим, що в зв'язку із вище зазначеними діями та невиконанням відповідачем вимог цивільного та земельного законодавства відбулося протиправне відчуження земельної ділянки поза волею територіальної громади міста Києва, що не відповідало волевиявленню Київської міської ради.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що останні є без підставними та не обґрунтованими, оскільки прокурором належними доказами не доведено наявність підстав неправомірного вибуття спірної земельної ділянки від власника, реєстрацію права власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку та свідоцтво про право власності (індексний номер 20771356), зареєстрованого 22.04.2014 року в судовому порядку не скасовано, прокурор вимоги про скасування державної реєстрації та свідоцтва про право власності ОСОБА_6. на спірну земельну ділянку не заявляв, а відтак, враховуючи межі заявлених позовних вимог та відсутність вироку у кримінальній справі щодо підроблення рішення органу місцевого самоврядування, позивачем не доведено заявлені позовні вимоги про витребування у відповідача спірної земельної ділянки

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

У відповідності до ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції від 16.04.2014р., свідоцтво про право власності на нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності (індексний номер 20771356), зареєстрованого 22.04.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Саченко М.М.., ОСОБА_6 набула право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, ділянка НОМЕР_2.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 №80865858 право приватної власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку було зареєстровано державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 12574010 від 22.04.2014р.

В зв'язку із чим в матеріалах справи наявні докази реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. земельна ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Доказів визнання незаконною та скасування державної реєстрації та Свідоцтва на право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) ОСОБА_9 на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять, прокурором вказані обставини не наводяться.

Як на підставу вибуття спірної земельної ділянки поза волею власника прокурор посилається на те, що підставою для реєстрації права власності ОСОБА_9 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. земельна ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер: НОМЕР_1 в матеріалах реєстраційної справи зазначено рішення органу місцевого самоврядування. Однак Київська міська рада повідомила про те, що рішення про передачу вказаної земельної ділянки ОСОБА_10 на пленарних засідання не приймалось. З приводу вказаних обставин розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000185 за ч.1 ст.358 КК України.

За змістом ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ст. 25 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, слідчий зобов'язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, в матеріалах справи відсутній вирок суду щодо встановлення факту підроблення рішення органу місцевого самоврядування, який був підставою для реєстрації права власності ОСОБА_9 на спірну земельну, при цьому сам факт відкриття кримінального провадження не може бути прийнято судом в якості належного доказу неправомірного вибуття земельної ділянки поза волею власника, оскільки в розумінні ст.25 КПК України відкриття кримінального провадження є обов'язковим для слідчого та прокурора в разі надходження заяви і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може розглядатися як свідчення того, що мало місце вчинення злочину. Обставини вчинення злочину, у тому числі факт події злочину, можуть бути встановлені виключно у ході досудового розслідування та відображені у вироку суду.

Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких підстав, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.11.2017

Суддя В.І.Мельник