ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.2017 Справа № 904/8182/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАРУСНИЙ 10"

про зобов'язати вчинити певні дії

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1, дов. № 219юр від 30.12.17р., ОСОБА_2, дов. № 223юр від 30.12.17р.

Відповідача: ОСОБА_3, - голова правління - протокол №1 від 18.05.17р., ОСОБА_4, дов. б/н від 25.09.17р., ОСОБА_5, дов. б/н від 25.09.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить зобовязати Відповідача надати доступ для організації та встановлення загальнобудинкового лічильника газу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що він не відмовлявся від комерційного обліку у багатоквартирному будинку, а наполягав на виконанні Закону України, нормативних актів, що регулюють норми та стандарти виконання таких робіт. Позивачем надано Акт № 32, як доказ про відмову, однак ні про яку відмову мова не йде, а лише в розділі "Зауваження присутніх осіб" написано наступне:

- Згідно Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" від 16.06.11 ст. 1, п. 3.4., ст. 2 п. 1 встановлення лічильника газу проводиться в кожній квартирі до 01.01.18р.;

- Співвласники багатоквартирного будинку, де зареєстроване ОСББ вимагають встановлення лічильників обліку газу в кожній квартирі до 01.01.18р., тому що кожна квартира має свій особистий рахунок з Позивачем;

- При виконанні вимоги Закону "Про забезпечення комерційного обліку газу" від 16.06.11р. Позивач зможе встановити, після квартирних лічильників, загальнобудинковий лічильник.

Також, Відповідач посилається на те, що Акт № 32/2 від 28.07.16р. з тією самою датою, що і Акт № 32, але в якому Позивач констатує, що власники квартир, співвласники спільного сумісного майна відмовились від підписів, також з Акту видно, що поліціанти теж відмовились від підпису другого Акту. Але на місці подій такий Акт не складався, а був написаний після подій. Також Відповідач наполягає, що він не є балансоутримувачем та управителем багатоквартирного будинку.

17.10.17р., 25.10.17р., від Позивача надійшли письмові пояснення, що Відповідач є юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень, багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Окрім цього, протоколом співвласників багатоквартирного будинку ОСББ "Парусний 10" від 08.10.16р., зведений 22.10.17р. по першому питанню підсумками голосування встановили управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території задовольнити шляхом самозабезпечення. Тобто Відповідач поєднав в собі функції балансоутримувача та функції управителя, в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги." Пунктом 1 гл.5 роз. IX Кодексу ГРМ прямо передбачено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Також у цих поясненнях, з посиланням на чинне законодавство і судову практику, Позивач обґрунтував свою позицію щодо доцільності встановлення у будинку Відповідача саме загольнобудинкового приладу обліку та позицію щодо прав оператора ГРМ ініціювати організацію загальнобудинкового лічильника газу, стосовно балансоутримувача будинку у розумінні Кодексу ГРМ та щодо повноважень Відповідача відмовитися від встановлення загальнобудинкового лічильника газу.

25.10.17р. Відповідач надав письмові пояснення до відзову на позовну заяву, в яких повідомив, що твердження Позивача про поєднання функцій балансоутримувача та Управителя або у автоматичному набутті таких статусів ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а є лише припущенням. Поняття балансоутримувач визначене у ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якої балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно. А ОСББ є обєднанням співвласників багатоквартирного будинку, тому не є балансоутримувачем в розумінні ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та глави 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.15р. №2494. Встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу ставить в нерівні умови споживачів, які полягають у тому, що споживачі ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" повинні сплачувати не за фактично спожитий газ, а за фактично отриманий будинком.

09.11.17р. від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії листа НКРЕ КП № 11703/16/7-17.

09.11.17р. Відповідач подав письмові пояснення до відзову на позовну заяву, в яких повідомив, що перш ніж газ буде використаний у газовому обладнанні будинку, він проходить через зовнішню розподільну і внутрішньо будинкову мережу газопроводів. Запірним пристроєм, що відключає будинок від зовнішніх газорозподільних мереж є запірна засувка, яка зазвичай розміщена ззовні, на газопроводі, прокладеному на одній зі стін будинку. Ця засувка, як правило, і є лінією розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності. Розподільні газопроводи, розташовані до неї, є в користуванні, господарському віданні або власності газорозподільного підприємства оператора газорозподільних систем, а газопроводи і обладнання за нею є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Крім того Відповідач наполягає, що ОСББ "ПАРУСНИЙ 10", як юридична особа не є і не планує бути споживачем природного газу, також правлінню ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" не делеговано, у відповідності до Закону України "Про ОСББ" та діючого Статуту будь-яких повноважень щодо зміни умов договірних відносин власників квартир, які є споживачами послуги з газопостачання щодо зміни умов обліку комунальної послуги з газопостачання. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про ОСББ" кожна квартира має прямі договори з постачальником газу і є безпосередньо Споживачем житлово-комунальної послуги це правочин двох сторін типової форми договору Постачальника та Споживача. Отже, якщо провести аналіз зазначених обставин, то ОСББ не порушувало будь яких прав Позивача, тому що не існує будь яких договірних відносин між Позивачем та Відповідачем, а оспорюванні дії Відповідача направлені на виконання делегованих співвласниками повноважень відповідно до діючого Статуту ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" та спеціального Закону України "Про ОСББ".

13.11.17р. від Позивача надійшли додаткові пояснення, у яких йдеться, що твердження Відповідача про те, що він не відмовлявся від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, а навпаки звернувся з пропозицією встановлення індивідуальних лічильників природного газу до Оператора ГРМ, спростовуються актом про відмову від встановлення будинкового лічильника газу за кошти та з ініціативи ПАТ "Дніпрогаз" від 28.07.16р., актом про порушення чинного законодавства при встановленні будинкового лічильника газу ПАТ "Дніпрогаз" від 06.02.17р., копіями звернень Відповідача та відповідей Позивача. Щодо зауважень Відповідача про те, що вони не були попередженні про заплановане проведення робіт з організації загальнобудинкового лічильника газу та те, що Оператор ГРМ не звернувся з пропозицією скликати загальні збори обєднання співвласників багатоквартирного будинку для вирішення ними питання можливості надання чи ненадання дозволу та стосовно того, що Позивач не отримав такого дозволу зазначає, що інформація з приводу виконання плану розвитку газорозподільної системи України завжди знаходиться на офіційному сайті Оператора ГРМ. Стосовно організації зборів Позивач посилається на те, що він не наділений повноваженнями на скликання загальних зборів обєднання співвласників багатоквартирного будинку, оскільки даними повноваженнями наділене лише саме ОСББ. Окрім цього, Позивач посилається на те, що Законом України "Про комерційний облік" не передбачено отримання згоди споживачів чи будь-яких інших осіб, або можливість незгоди з діями Оператора ГРМ, які повязані з організацією комерційного обліку.

Також Позивач додав до матеріалів справи витяг з робочого проекту встановлення вузлу обліку газу на багатоквартирний житловий будинок за адресою м. Дніпро, провулок Парусний, буд. 10.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався.

09.11.17р. у судовому засіданні у справі оголошувалася перерва до 13.11.17р.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.16р. затверджено Статут Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПАРУСНИЙ 10". Відповідно до розділу ІІ Статуту Метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обовязків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності об'єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобовязань, повязаних з діяльністю об'єднання.

28.07.16р. працівники ТОВ "Дніпрогаз" (Позивач) прибули до будинку № 10 по пров. Парусному в м. Дніпро з метою встановлення будинкового лічильника газу за кошти та за ініціативою Оператора ГРМ.

Представники Відповідача не надали Позивачеві доступу для виконання запланованих робіт, що унеможливило встановлення вузла обліку газу, що зафіксовано в акті № 32 від 28.07.16р., складеному працівниками Позивача.

При цьому, представники Відповідача до акту № 32 від 28.07.16р. внесли зауваження, у яких зазначили, що при виконанні вимоги Закону "Про забезпечення комерційного обліку газу" від 16.06.11р. Позивач зможе встановити, після квартирних лічильників, загальнобудинковий лічильник.

28.07.16р. Позивачем складено Акт про порушення № 32/2, в якому зазначено: "встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: Глави 5 Розділу IX Кодексу ГРМ, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.15р. № 2494 відмова від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу ".

08.07.16р. Позивач одержав звернення Відповідача, в якому той просив скасувати виконання робіт з установлення загальнобудинкового вузла обліку газу, запланованого на 07.07.16р. та встановити індивідуальні вузли обліку газу, як того вимагає Закон. Також даним листом інформував Позивача про те, що ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" зареєстровано 26.05.16р. та на даний час воно знаходиться у процесі становлення. Будинок продовжує знаходитись на балансі міста та обслуговується КЖЕП 25.

12.07.16р. Позивач надав відповідь №5926/2-2 на звернення Відповідача, в якій повідомив, що житловий будинок № 10 по пров. Парусному потрапляє до графіку на встановлення загальнобудинкового вузла обліку. При цьому, мешканці будинку можуть за власні кошти встановити квартирні лічильники газу, для чого необхідно звернутися до компаній, що мають необхідні дозвільні документи на виконання робіт підвищеної небезпеки, перелік яких мешканці можуть знайти на сайті dozvil.dnop.gov.ua.

06.02.17р. Позивачем складено черговий акт про відмову Відповідача від встановлення будинкового лічильника газу. І у цьому акті представники Відповідача вказали на порушення Позивачем прав споживачів на встановлення лічильників у кожній квартирі.

У березні 2017р. Відповідач направив Позивачеві звернення із заявами співвласників щодо встановлення індивідуальних лічильників газу.

27.03.17р. Позивач у відповіді № фд.1-7-ЛВ-2208-0317 на звернення Відповідача повідомив, що у будинку, розташованому за адресою: пров. Парусний, 10 відповідно до Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ "Дніпрогаз" на 2017р. буде встановлено загальнобудинковий вузол обліку газу, ПАТ "Дніпрогаз" не має можливості встановити у квартирах цього будинку індивідуальні лічильники газу за кошти газорозподільного підприємства. Після встановлення загальнобудинкового вузла обліку усі квартири цього будинку вважаються забезпеченими комерційним обліком газу.

Позивач на адресу Відповідача 21.08.17р. направив листа №593, в якому останнього інформував про встановлення загальнобудинкового лічильника газу у період з 28.08.17р. по 31.12.17р. та, за необхідності, направити свого представника для врегулювання питань забезпечення доступу до встановлення загальнобудинкового вузла обліку.

29.08.17р. Відповідачем складено акт про порушення чинного законодавства при встановленні будинкового лічильника газу ПАТ "Дніпрогаз" за адресою: пров. Парусний, буд №10, ОСББ "ПАРУСНИЙ 10" м. Дніпро, в якому зазначено, що 29 серпня 2017р. о 10 год. 45 хв. при намірі встановлення будинкового вузла обліку газу за адресою пров. Парусний, буд. № 10, м. Дніпро мешканцями будинку не надано доступу представникам Оператора ГРМ для виконання робіт. Підставою що унеможливлює встановлення будинкового лічильнику газу є порушення працівниками ПАТ "Дніпрогаз" чинного законодавства. У акті зазначено, що його складали за участю представника Позивача ОСОБА_6, однак останній від підпису відмовився.

Суперечки сторін щодо способу обліку спожитого газу стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_7 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_7 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_7 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_7 України гарантується.

Згідно зі ст. 24 ОСОБА_7 України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених ОСОБА_7 України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати обєднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таке обєднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону.

Згідно з ч.1, 4, 5, 7 ст. 4 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Господарче забезпечення діяльності обєднання може здійснюватися власними силами обєднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах субєктів господарювання. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені поняття: балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;… управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору…

Закон України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1) вузол обліку природного газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів та/або:

лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу;

лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу;

лічильника газу, вимоги до якого встановлюються нормативно-правовими і нормативно-технічними документами;

2) комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу;

3) лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам'ятовування та відображення об'єму газу, що проходить через нього;

4) споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку:

1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:

комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року;

для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року;

тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року;

2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані:

1) забезпечити встановлення лічильників газу:

а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року;

для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року;

тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України;

б) для інших споживачів - до 1 липня 2011 року;

2) припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме:

а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року;

для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року;

тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року;

б) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Згідно з п.37, 39 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; субєкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобовязаний, зокрема:

4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу…

Частинами 2, 3 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу" приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки субєктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Оператор газорозподільної системи має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обовязків, передбачених законодавством (ч.3 ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з ч. 1 розділу 1 глави IX Кодексу газорозподільних систем, комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про обєми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних субєктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та обєми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між субєктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Частиною 5 розділу 1 глави IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загально будинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Пунктом 2.1. розділу 2 Порядку проведення відкритого обговорення

проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг визначено, що до винесення питання щодо встановлення цін (тарифів)/змін до них, схвалення/затвердження інвестиційних програм/планів розвитку/змін до них на відкрите обговорення НКРЕКП ліцензіат має провести відкрите обговорення (відкрите слухання) на місцях питання щодо необхідності встановлення цін (тарифів)/змін до них, схвалення/затвердження інвестиційної програми/плану розвитку/змін до них із залученням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (якщо проект рішення стосується розвитку окремого регіону та/або територіальної громади) за процедурою, наведеною у цьому пункті, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з ч.2 п.2.3. Розділу 2 Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії на відкритому обговоренні проекту рішення НКРЕКП, яке проводиться за місцем надання послуг суб'єктами господарювання, мають бути присутні:

керівник територіального органу НКРЕКП та у разі необхідності посадова особа розробника;

уповноважений представник ліцензіата, якому встановлюються ціни (тарифи)/зміни до них, схвалюється/затверджується інвестиційна програма/план розвитку/зміни до них;

представники місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

інші заінтересовані особи, які подали заявки на участь у відкритому обговоренні та/або їх уповноважені представники.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено поняття, зокрема: виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника;

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: … при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору…

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, заслухавши пояснення їх представників, проаналізувавши спірні відносини сторін у контексті чинного законодавства, суд не приймає доводи Позивача, а погоджується з позицією Відповідача.

Так, беручи до уваги Статут Відповідача, визначення у чинному законодавстві понять "Балансоутримувач", "Управитель", суд доходить висновку, що Відповідач, у даному випадку, не є ні Балансоутримувачем ні Управителем будинку № 10 по пров. Парусному в м. Дніпро, оскільки майно будинку власниками квартир Відповідачеві на баланс не передавалося; власники квартир не укладали з Відповідачем договорів на управління будинком, фактично укладено договір між співвласниками про спосіб управління сумісним майном у будинку. Тобто, згідно зі Статутом у ОСББ існують обовязки перед співвласниками майна власниками квартир і нежилих приміщень, відносини з іншими особами у ОСББ можуть виникати на підставі угод, укладених у межах повноважень ОСББ. З наданих сторонами до справи документів не вбачається, що під час утримання та використання спільного майна будинку відбувається саме споживання природного газу.

Згідно з Постановою НКРЕКП від 19.06.17р. № 816 Позивач проводить діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Дніпра. Відповідно, Позивач надає послуги споживачам з розподілу природного газу за публічним договором, споживачами цих послуг є особи, які звернулися до Позивача з відповідною пропозицією про споживання його послуг, або особи, які фактично споживають природний газ. Відповідач не є особою, яка споживає природний газ чи яка зверталася до Позивача з пропозицією укладання відповідної угоди.

Закон України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Цей закон у ст. 1 ототожнює поняття споживача природного газу фізичної особи з поняттям населення (споживачі природного газу - фізичні особи (населення). У звязку з цим, суд не приймає позицію Позивач, який наполягає, що у ч.1 ст. 6 названого закону мова йде про населення загалом, а не окремо про кожного споживача.

Оскільки субєктом ринку природного газу, серед інших, є споживач, а не ОСББ, то встановлення загальнобудинкового приладу обліку суперечить принципам комерційного обліку газу, так як фактично не проводиться облік споживання саме споживачем, який має розраховуватися за певний обсяг спожитого газу, а обліковується споживання газу в цілому будинком, співвласники квартир у якому не мають взаємних зобовязань щодо спільної оплати спожитого природного газу, таких зобовязань вони не мають і перед Позивачем. При цьому, при фактичному застосуванні розрахункового визначення обсягів споживання газу споживачами, квартири яких не обладнані приладами обліку, у таких споживачів відсутня можливість перевірки достовірності показників приладів обліку в інших квартирах та нежилих приміщеннях, у яких облік спожитого газу здійснюється лічильниками.

Приймаючи рішення, суд враховує і те, що заявляючи про відсутність можливості встановити у квартирах будинку № 10 по пров. Парусному в м. Дніпрі індивідуальні лічильники газу за кошти газорозподільного підприємства, Позивач не надав суду відповідних доказів. Також Позивач не надав суду належних доказів в обґрунтування причин внесення до Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ "Дніпрогаз" на 2017р. рішення про встановлення саме загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку № 10 по пров. Парусному в м. Дніпрі, а не квартирних лічильників газу. На думку суду, таке рішення, прийняте без урахування позиції споживачів послуг Позивача, є порушенням прав споживачів. До того ж, на момент звернення Позивачем з позовом у даній справі, набрав чинності Порядок проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджений Постановою НКРЕКН від 30.06.17р. № 866.

Оскільки сторонами не укладено Договору на постачання (розподіл) газу, Відповідач не є споживачем в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". У звязку з цим, правомірною є позиція Відповідача щодо неможливості на даний час встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, що не виключає можливості встановлення індивідуальних лічильників мешканцям ОСББ "ПАРУСНИЙ 10", з якими укладено відповідні договори на надання послуг з газопостачання та, які є споживачами газу за даними договорами, після чого буде можливим встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу.

Крім того, різні способи обліку обсягів спожитого споживачами газу (за загальнобудинковим лічильником чи за індивідуальними (квартирними) лічильниками) без врахування думки споживачів, ставлять споживачів із загальнобудинковим лічильником у нерівне становище порівняно зі споживачами із індивідуальними (квартирними) лічильниками, що суперечить чинному законодавству, у тому числі ОСОБА_7 України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Господарські витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 20.11.2017

Суддя С.Г. Юзіков