КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р. Справа№ 910/14561/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Жук Г.А.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

від представників сторін :

Позивача не з'явився

Відповідача не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 по справі № 910/14561/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул - Україна"

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 року по справі №910/14561/17 позовну заяву та додані до неї документи повернуті заявнику без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Фізична особа-підприємць ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про порушення провадження по справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Жук Г.А. та Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 14.10.2017.

В судове засідання 14.10.2017 представники сторін не з'явились.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники сторін повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників сторін.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем порушено порядок сплати судового збору, в зв'язку з вказівкою неправильних реквізитів для його сплати до Господарського суду міста Києва,

Як вбачається з доданої до позовної заяви квитанції №0.0.794448134 від 26.06.2017 на суму 3200,00 грн., реквізити та призначення платежу відмінні від банківських реквізитів для сплати судового збору до Господарського суду міста Києва

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Господарський суд не вправі повертати позовну заяву, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, в зв'язку з тим, що позивач подав позов до господарського суду Київської області та, відповідно сплатив судовий збір на реквізити зазначеного суду. Проте, ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 р. матеріали справи направлено за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» про визнання договору недійсним та стягнення 92000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 матеріали справи №911/2332/17 направлено за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 по справі №911/2332/17 повернуто позовну заяву без розгляду, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

В подальшому, позивач повторно звернувся з позовною заявою до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 року по справі №910/14561/17 позовну заяву та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів та включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з п.2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» - Законом передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України (частина перша статті 9). При цьому місце розгляду справи господарським судом визначається з огляду на вимоги статей 13-16, 92, 108, 111, 114, 122-1, 122-7 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що інформації про зарахування сплаченого позивачем судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, на виконання вимог Закону України "Про судовий збір" судом не виявлено, а позивачем до суду не подано.

Поряд з цим, як вірно зазначає апелянт, якщо судовий збір було сплачено за місцем подання позову (заяви, скарги) до господарського суду, а в подальшому матеріали справи було передано в порядку частини першої статті 17 Господарського процесуального Кодексу України до іншого господарського суду, то останній не вправі, в зв'язку з цим, повертати відповідну заяву чи скаргу з посиланням на відсутність належних доказів сплати судового збору, оскільки після порушення провадження у справі приписи статті 63 ГПК застосовуватись не можуть, а визначальним є сам факт надходження суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 матеріали справи №911/2332/17 направлено за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 по справі №911/2332/17 повернуто позовну заяву без розгляду, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, в даному випадку на адресу суду надійшли матеріали саме позовної заяви, провадження у справі порушено не було.

Колегія суддів звертає увагу, що в подальшому позивач звернувся до Господарського суду міста Києва, а відтак місцем подання позову є Господарський суд міста Києва. Таким чином, позивач повинен надати докази сплати судового збору за реквізитами визначеними для сплати судового збору до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що позивачем не додержано вимог закону щодо порядку сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо повернення позовної заяви без розгляду з підстав п. 4 ч.1ст. 63 Господарського процесуального кодексу України виходячи з того, що докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі відсутні.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105,106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 року по справі №910/14561/17 без змін.

2.Матеріали справи №910/14561/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Г.А. Жук

С.А. Пашкіна