ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2017 р.Справа № 922/3155/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НіКО"
до Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30"
про стягнення коштів 20 916,82 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 за дов. №27/10-01 від 28.10.17 року.

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека №30", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар (лікарські засоби) за договором поставки №ХА-60 від 09.04.2012 в сумі 17 396,94грн., 3% річних в сумі 277,16грн., інфляційних втрат в сумі 896,59грн., пеню в сумі 2346,13 грн. Також просить суд витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0грн. покласти на відповідача .

В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №ХА-60 від 09.04.2012 року щодо повної оплати обумовленого товару в строки, встановлені договором; в якості правових підстав позову посилається на положення ст.526, 530, 625, 629,712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2017 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 11.10.2017 об 10:00 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2017 розгляд справи було відкладено на 15.11.2017

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обісязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні 15.11.2017 не скористався,витребуваних судом документів не надав, причину неявки суд не повідомив. На адресу Господарського суду Харківської області повернулась ухвала про порушення провадження по справі від 19.09.2017 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено , що 09.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № ХА-60 . У відповідності до предмету договору, позивач зобов*язався поставити відповідачу лікарські засоби, а відповідач зобов*язався прийняти та оплатити товар ( п.1.1 договору).

Найменування, асортимент, кількість товару, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, вартість товару зазначається в накладних, які є невід*ємною частиною даного договору.(п.2.1.Договору).

Пунктом 5.3. Договору сторони встановили, що покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 30 днів з дня його отримання, за кожну партію товару окремо, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений в даному Договорі.

На виконання умов договору позивачем було поставлено лікарські засоби за наступними видатковими накладними (а.с.15-18) :

№ від 09.02.2017 року на суму 8425,96 грн. (за рахунок передплати в розмірі 9,77 грн. залишок несплаченої суми складає 8416,19 грн.);

№ від 23.02.2017 року на суму 5399,22 грн.;

№ від 01.03.2017 року на суму 5570,96 грн. (за рахунок накладної про повернення №Ц-00000037 від 07.09.2017 року на суму 1989,43 грн. залишок несплаченої суми складає 3581,53 грн.)

Всього було поставлено товару на 19396,14 грн. - часткова оплата складає 1999,2 грн. Таким чином, несплачена частка складає 17 396,94 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцю у строк, встановлений договором купівлі-продажу, якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем несплачена, відповідач не надав на вимогу суду докази своєчасного виконання своїх зобов'язань та заборгованість не спростував, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 17 396,94 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 277,16 грн. та інфляційних втрат у розмірі 896,59 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повної оплати товару, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3 % річних у розмірі 277,16 грн. та інфляційних втрат у розмірі 896,59 грн., суд вважає такі вимоги обгрунтованими, доведеними та такими що підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6.3. договору поставки передбачено, що за порушення строку оплати Товару, передбаченого пунктом 2.3. Договору, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожний день затримки платежу до моменту остаточного розрахунку.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами договору п.6.3 передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення. Позивачем пеня розраховувалась з дотриманням вимог Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2346,13 грн. є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 33, 44, 82, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека №30" (62461, Харківська обл., Харківський район, м.Південне, вул.Комсомольська, б.48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО" (07850,Київська обл. , Бородянський район, смт. Клавдієво - Тарасове, вул. Карла Маркса, буд. 44б, ) суму основного боргу 17 396,94 грн., пені 2346,13 грн., 3 % річних - 277,16 грн., інфляційних втрат 896,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_1