ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р. Справа № 909/939/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр Гаразд", вул. Новгородська, 34а, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018

про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №б/н від 01.10.17, адвокатське

посвідчення №758 від 05.01.11),

від відповідача: ОСОБА_2 - головний спеціаліст відділу представництва, (довіреність №876/01- 20/14в від 18.07.17)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр Гаразд" звернулось в суд із позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що товариство після закінчення строку договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою; лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди від відповідача протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії договору не надходив, а тому в силу положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Спір у даній справі, на думку позивача, виник у зв'язку з безпідставним зволіканням відповідача із підписанням додаткової угоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів вх.№18163/17 від 15.11.17, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов вх.№16449/17 від 19.10.17, де зазначено, що

- договір №79 від 14.03.11 припинив свою дію 16.04.17 та на новий строк не укладався;

- лист - повідомлення від 24.04.17 №541/01-18/18в є запереченням у поновленні договору оренди землі, який направлено в межах місячного терміну, після закінчення дії даного договору;

- спірна земельна ділянка відповідно до генерального плану міста є територією зелених насаджень загального користування, а громадою міста Івано-Франківська неоднаразово піднімалося питання щодо недопущення забудови спірної земельної ділянки та залишення її, як рекреаційної зони задля задоволення потреб мешканців міста;

- на спірній земельній ділянці не розміщено жодних об"єктів нерухомості позивача та договір оренди припинив свою дію у зв"язку із спливом строку на який він укладався, а отже немає підстав вважати, що порушено переважне право позивача на оренду цієї земельної ділянки;

- підстав для затвердження додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки у редакції позивача немає, оскільки умови щодо сплати орендних платежів не відповідають діючим нормативно - правовим актам Івано-Франківської міської ради, а тому визнання укладеною додаткової угоди призведе до завдання збитків міському бюджету.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.11.17 подав клопотання про долучення додаткових доказів вх.№18164/17, яке судом задоволено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Предметом позову є вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди.

Між Івано-Франківською міською радою, як орендодавцем та ТОВ "РВЦ "Гаразд", як орендарем укладено договір оренди землі №79 від 14.03.11 (надалі - договір). Відповідно до умов договору (п.1.2) орендарю передана в користування земельна ділянка для будівництва розважально-відпочинкового центру по вул. Південний бульвар площею 4 га.

В п. 8 договору визначено, що договір укладено строком на 3 роки і після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 42 договору), яка відбулась 16.03.11 за № 00032.

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 21.03.14 №1374-43, між сторонами укладена додаткова угода від 21.03.14 (а.с.52), за умовами якої договір продовжено на той самий строк - на 3 роки і передбачено, що після закінчення терміну дії додаткової угоди орендар має переважне право поновлення її на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На підставі додаткової угоди орендар 16.04.14 зареєстрував право оренди в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом з цього реєстру №20624253 від 17.04.17. Строк дії права - до 16.04.17 (а.с.51).

27.12.16 Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради направив позивачу лист з повідомленням про час закінчення договору та з пропозицією вжити заходи щодо продовження (поновлення) договору (а.с.98).

10.02.2017 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради з заявою про поновлення договору на 3 роки. Дана обставина підтверджується заявою позивача від 10.02.17, талоном про реєстрацію адміністративної послуги від 10.02.17, реєстраційний №212378 (а.с.55-57).

Як стверджує представник відповідача, на звернення ТОВ "РВЦ "Гаразд" щодо поновлення договору Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради надав відповідь від 09.03.17 вих.№ ДКР-2512 (зворотня сторона а.с.56) про те, що дане питання буде подано на розгляд чергового засідання виконавчого комітету та сесії міської ради (належні докази надсилання та вручення зазначеного вище листа позивачеві матеріали справи не містять). Факт отримання цього листа представником позивача заперечено.

На позачерговій сесії 11.04.17 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №95-11/1 "Про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки" (а.с.22).

24.04.17 відповідач листом №541/01-18/18в направив позивачу рішення №95-11/1 від 11.04.17 (а.с.21).

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ "РВЦ "Гаразд" звернулося за захистом своїх прав до суду.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.17, яке набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.17, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Івано-Франківської міської ради задоволено та визнано недійсним рішення Івано-Франківської міської ради № 95-11/1 від 11.04.2017 "Про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки".

Беручи до уваги, що рішення Івано-Франківської міської ради № 95-11/1 від 11.04.17 "Про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки" визнано недійсним, інших заперечень щодо поновлення договору оренди землі №79 від 14.03.11 від відповідача не надходило, зважаючи на подальше користування земельною ділянкою та оплату орендної плати після закінчення строку дії договору, позивач 18.07.17 звернувся до Івано-Франківської міської ради із заявою про укладення додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". До даної заяви долучено три примірника підписаного та скріпленого печаткою позивача проекту додаткової угоди (а.с.15,16) .

Проте, відповідач в порушення вимог ч. 6-8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", додаткову угоду не підписав. Натомість, як стверджує відповідач, 17.08.17 Департамент комунальних ресурсів листом №ДКР-3554/01-18/18 (а.с.49) повідомив позивача, що підписання додаткової угоди до договору оренди землі, без наявності рішення органу місцевого самоврядування (рішення суду) не є можливим та про невідповідність розміру орендної плати. Належні докази надсилання та вручення зазначеного вище листа позивачеві у матеріалах справи відсутні.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; за статтями 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", ст. 1 якого визначає, що право оренди землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Частинами 6-9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 названого Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди та сплачувати орендну плату за користування землею, що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи щодо сплати орендної плати за землю за період квітень - жовтень 2017 року та довідкою з ГУ ДФС Івано-Франківської області №6969/10/09-19-17-07-20 від 07.11.17. Доказів протилежного відповідач не надав.

Твердження відповідача, що лист - повідомлення від 24.04.17 №541/01-18/18в є запереченням у поновленні договору оренди землі та направлений в межах місячного терміну після закінчення дії даного договору, суд вважає помилковим, виходячи з наступного.

Супровідний лист - це такий службовий лист, в якому інформують адресата про надсилання йому документів, що додаються до цього листа. Як правило, супровідні листи складають у тих випадках, коли потрібно надіслати документи, подати їх детальний опис та зазначити кількість їх аркушів. Нормативні та організаційно-розпорядчі документи, на яких не оформлено реквізит "Адресат", також надсилають разом із супровідним листом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 11.04.17 прийнято рішення № 95-11/1 від 11.04.2017 "Про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки" та листом №541/01-18/18в направлено позивачу для відома, оскільки останній був позбавлений можливості взяти участь у засіданні сесії 11.04.14. Даний факт встановлено рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.17 у справі №909/359/17, яке набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.17.

Суд розцінює даний лист як супровідний лист до рішення Івано-Франківської міської ради, а тому не може вважатися запереченням у поновленні договору оренди землі.

Отже, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ повідомлення позивача про заперечення у поновленні договору протягом строку, встановленого ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" - протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.

Таким чином для позивача, який продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та сплачує орендну плату, за відсутності повідомлення про заперечення від орендодавця, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі №79 від 14.03.11.

Заперечення відповідача про те, що для укладення додаткової угоди потрібно рішення міської ради спростовується приписами п.2 ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" де передбачено, що укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Твердження відповідача про те, що спірна земельна ділянка відповідно до генерального плану міста є територією зелених насаджень загального користування, спростовується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.15 у справі №909/480/15, що набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.15, яким встановлено, що спірна земельна ділянка за своїм цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової і громадської забудови, а невиконання радою договірних зобов"язань унеможливлює для орендаря її використання у відповідності до цільового призначення. Доводи позивача про залишення спірної земельної ділянки, як рекреаційної зони задля задоволення потреб мешканців міста Івано-Франківська відповідно до електронної петиції громади міста Івано-Франківська щодо недопущення забудови спірної земельної ділянки суперечать правовим висновкам, викладеним у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішеннях, зокрема у справах: "Меллахер та інші проти Австрії" від 19.12.1998 та "ОСОБА_3 Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 визначив, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "ОСОБА_3 Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є обєктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Судом встановлено, що позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для поновлення договору оренди землі, тобто, позивач може вважатись таким, що набув права "правомірного очікування".

Доводи представника відповідача про те, що на спірній земельній ділянці не розміщено жодних об"єктів нерухомості позивача та договір оренди припинив свою дію у зв"язку із спливом строку на який він укладався, а отже немає підстав вважати, що порушено переважне право позивача на оренду цієї земельної ділянки не узгоджуються із предметом позову, згідно якого позивач звернувся про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, а не за захистом порушеного переважного права орендаря, згідно ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Твердження відповідача, що укладення додаткової угоди в редакції позивача призведе до завдання збитків міському бюджету, оскільки умови щодо сплати орендних платежів не відповідають діючим нормативно - правовим актам Івано-Франківської міської ради є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не подано доказів звернення до позивача щодо зміни істотних умов договору (орендної плати) чи заперечень позивача щодо таких змін.

Виходячи із повноважень господарського суду щодо вирішення спору в межах заявлених позовних вимог, враховуючи неподання Івано-Франківською міською радою будь-якого іншого проекту додаткової угоди, суд позбавлений можливості самостійно дослідити інший ніж запропонований позивачем проект додаткової угоди, оскільки відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Поновлення договору оренди за приписами ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" відбувається на тих самих умовах і на той самий строк які були передбачені договором автоматично з наступної дати після дати його припинення, втім в подальшому, такий юридичний факт (автоматичне поновлення) потребує відповідного оформлення сторонами додатковою угодою, на момент підписання такої угоди, враховуючи приписи ст.ст.203, 628, 651, 653 ЦК України, ст.ст.179, 180 Господарського кодексу України, сторони мають привести умови договору у відповідність до чинних вимог законодавства, тобто внести зміни до пролонгованого договору, які (зміни), відповідно, набирають чинності в день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору (ч.2 ст.187 ГК України).

Таким чином, встановлений ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі" припис є імперативним, а тому за умови наявності юридичних фактів, зазначених у ч.6 ст.33 зазначеного вище Закону, має бути виконаний сторонами в обов"язковому порядку. При цьому суд зазначає, що відповідач і надалі не позбавлений права звернутися до позивача з пропозицією внести зміни до додаткової угоди в частині розміру орендної плати.

Отже, суд дійшов до висновку про наявність у позивача правових підстав для поновлення договору оренди землі на новий строк, згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а також судом встановлено факт порушення законних прав та інтересів позивача у зв'язку зі зволіканням в укладенні додаткової угоди до договору з боку відповідача, а отже позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

У відповідності до ст.ст. 13,19 124-129 Конституції України, керуючись ст. 33,49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр Гаразд" до Івано-Франківської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною задовольнити.

Визнати укладеною між Івано-Франківською міською радою (76004, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, ) як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Новгородська, 34а, ) додаткову угоду до договору оренди землі від 14.03.11, зареєстрованого 16.03.11 за № 0032 в редакції позивача.

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 14.03.11, зареєстрованого 16.03.11 № реєстрації 0032

м.Івано-Франківськ, "___"___________2017 року

Орендодавець (уповноважена ним особа) Івано-Франківська міська рада в особі міського голови ОСОБА_4, з одного боку та Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет угоди

1. На підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" продовжено термін оренди земельної ділянки загальною площею 4,0000(га), кадастровий номер::24:001:0078, у тому числі:ріллі-га, багаторічних насаджень-га, сіножатей-га, пасовищ-39519, лісів-га, під забудовою-га, інших угідь-0,0481 га;

2. На земельній ділянці знаходяться (відсутні) об"єкти нерухомого майна - вільна від забудови.

3. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 10865063,42 (десять мільйонів вісімсот шістдесят п"ять тисяч шістдесят три грн. 42 коп.).

4. На період: по закінченню дії договору оренди землі і до прийняття рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки, встановлюється сума орендної плати з розрахунку:

- до 60 календарних днів по основному договору оренди землі;

- більше 60 календарних днів розмір орендної плати встановлюється в подвійному розмірі суми орендної плати, але не більше 10% від нормативно грошової оцінки землі.

5. Інші особливості об"єкту оренди, які можуть вплинути на орендні відносини:(відсутні).

Термін дії угоди

7. Угоду укладено терміном на 3 роки.

Після закінчення терміну дії додаткової угоди Орендар має переважне право на поновлення її на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

8. Розмір орендної плати на земельну ділянку на рік становить:3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і на дату підписання складає 325952 (триста двадцять п"ять тисяч дев"ятсот п"ятдесят дві грн.00 коп.).

Реквізити сторін

Орендодавець:

Івано-Франківська міська рада, що діє на підставі закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", свідоцтво про державну реєстрацію Серія АОО №362244. Місцевий бюджет код 37952250, р/р № 0002 в УДКСУ у Івано-Франківській області, код платежу 13050510, МФО 836014, (для фізичних осіб) р/р 0002 в УДКСУ в Івано-Франківській області, код платежу 13050210, МФО 836014 (для фізичних осіб).

Місцезнаходження юридичної особи: 76000, м. Івано-Франківськ вул.Грушевського, 21. Ідентифікаційний код 33644700.

Орендар:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважально- відпочинковий центр "Гаразд", що діє на підставі установчого документа статуту (нова редакція) зареєстрованого 24.03.2009 року, номер запису 2006057.

Місцезнаходження юридичної особи: 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Ногородська,34-а. Ідентифікаційний код 35516825.

Стягнути з Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 33644700) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр Гаразд", вул. Новгородська, 34а, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 35516825) 1600,00 (одну тисячу шістсот гривень ) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.11.17

Суддя Максимів Т.В.