ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.11.2017р. № 905/2518/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 28120/17 від 01.11.2017р. та додані до неї матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС»

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «ЖЕК № 7»

про стягнення 96 936,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «ОТІС» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з КП «ЖЕК № 7» 96 936,58 грн., з яких: 90 170,11 грн. основний борг за договором на технічне обслуговування ліфтів і диспетчерських систем № 698 від 10.05.2017р., 5 410,21 грн. інфляційні втрати, 1 356,26 грн. - 3 % річних.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що основний борг відповідача в розмірі 90 170,11 грн. утворився за період з 01.04.2017р. по 01.10.2017р. При визначенні розміру основного боргу позивач виходить з умов додаткової угоди від 31.12.2015р., згідно з якою вартість наданих послуг з технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем складає 15 077,17 грн. (тобто, враховуючи заявлений позивачем період та вартість послуг, розмір основного боргу має складати 90 463,02 грн. (15 077,17 грн. х 6 міс.)). Разом з цим, позивачем зазначено про здійснену відповідачем оплату наданих послуг за період почервень 2017р., але не вказано розмір цієї оплати та не надано доказів, що підтверджують її здійснення (платіжні доручення, банківські виписки тощо). Водночас, додана до позову довідка «Загальна дебіторська заборгованість по центрам затр», згідно з якою заборгованість КП «ЖЕК № 7» складає 90 170,11 грн., свідчить про зменшення розміру боргу за липень 2017р. на 292,91 грн., акт звірки взаємних розрахунків за договором № 698 від 31.12.2009р. свідчить про здійснені відповідачем оплати 13.04.2017р. в розмірі 15 077,17 грн. та 31.05.2017р. в розмірі 5 077,17 грн. та наявність станом на 30.06.2017р. заборгованості в розмірі 55 231,51 грн., претензія позивача від 03.07.2017р. № 137 свідчить про наявність заборгованості відповідача за три місяці станом на 30.06.2017р. в розмірі 40 154,34 грн.

При цьому з позовної заяви вбачається, що позивач лише обмежився зазначенням загальної суми заборгованості в розмірі 90 170,11 грн., обґрунтованого розрахунку основного боргу, що включає зазначення періоду виникнення заборгованості; вартості наданих послуг; здійснених відповідачем оплат (в т.ч. дата та розмір оплати; номер та дата платіжних документів) та порядку їх зарахування; залишку боргу - окремо за кожним місяцем виникнення заборгованості позивачем не здійснено.

Господарський суд звертає увагу позивача на те, що посилання останнього на додання розрахунку основного боргу до позовної заяви, не відповідають дійсності, оскільки серед додатків до позовної заяви відповідний розрахунок відсутній. Більш того, з переліку додатків, наведеного самим позивачем у позовній заяві, не вбачається його додання. У позовній заяві також не наведено розрахунку основного боргу.

Виходячи з наведеного, господарський суд позбавлений можливості перевірити та встановити обставини щодо наявності основного боргу відповідача в розмірі 90 170,11 грн.

Разом з цим, у позовній заяві позивач посилається на укладення додаткової угоди від 18.04.2012р. до договору, згідно з умовами п. 1.1. якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе контроль операторами диспетчерських пультів за роботою ліфтів і диспетчерських систем, а також на те, що у додатку до цієї додаткової угоди встановлено місячну ціну диспетчерського контролю - 3 328,61 грн. Поряд з цим, позивач зазначив про наявність протоколу узгодження розбіжностей до проекту додаткової угоди від 18.04.2012р., відповідно до якого сторони домовились по тексту додаткової угоди прийняти п. 3.2 в такій редакції: «місячна ціна послуг протягом терміну дії додаткової угоди підлягає перегляду одночасно з прийняттям Словянською міською радою (Виконавчим комітетом Словянської міської ради) рішень про зміну цін (тарифів) на послуги; нова місячна ціна послуг узгоджується сторонами шляхом підписання відповідної угоди». При цьому, жодних угод до додаткової угоди щодо узгодження нової місячної ціни послуг позивачем до суду не надано, а всі наступні додаткові угоди разом з додатками до них «Перелік обєктів та вартість технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем», які додані до позовної заяви, укладені між сторонами саме до договору, а не до додаткової угоди, та стосуються послуг з технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем.

Зі змісту позовної заяви неможливо встановити чи є послуги з технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем та послуги з контролю операторами диспетчерських пультів за роботою ліфтів і диспетчерських систем одними й тими ж самими послугами, або такі послуги (контроль операторами диспетчерських пультів за роботою ліфтів і диспетчерських систем) є складовими послуг з технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем № 698 від 10.05.2017р., та, відповідно, чи входить вартість цих послуг до суми заборгованості, заявленої до стягнення, чи це взагалі окремо надані послуги, стягнення заборгованості за які не входить до предмету позову.

В силу вимог на п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

У п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» також розяснено, що підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

За таких обставин, враховуючи приписи п.5 ч.2 ст.54, п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

При цьому, при можливому повторному зверненні, позивачу необхідно врахувати також те, що 3% річних та інфляційні втрати нараховується окремо за кожним місяцем надання послуг, виходячи з дати виникнення обовязку відповідача з оплати боргу, суми боргу відповідача та враховуючи здійснені відповідачем оплати.

Крім того, господарський суд звертає увагу на наявність розяснень щодо нарахування інфляційних втрат, викладених у п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Керуючись ст.ст.63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ОТІС» і додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява на 6 арк. з додатком документів на 39 арк.

Суддя Л.В. Ніколаєва