ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року Справа № 904/2795/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Березкіна О.В.,

Секретар судового засідання Манчік О.О.

Представники сторін:

від позивача: Тер-Товмасян Ю.Г., представник, довіреність №14-432юр від 11.10.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №454 від 04.04.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2017р. у справі №904/2795/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 203 589,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2017 року (суддя: Воронько В.Д.) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" 122446,07 грн заборгованості по компенсації податку на землю за 2013-2015 роки, 72925,64 грн інфляційних нарахувань, 8217,41 грн 3% річних та 3053,84 грн витрат по сплаті судового збору

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить в задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування та сплати земельного податку за земельні ділянки, що використовуються в господарській діяльності.

Крім того, посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, що було безпідставно залишено судом першої інстанції поза увагою.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

01.11.2017р. відповідач направив на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 904/9103/17 за позовом ФОП ОСОБА_3 до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання недійсним договору про компенсацію податку на землю №2669 від 13.05.2005р.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки обставини, які будуть встановлені рішенням господарського суду у справі №904/9103/17, будуть доказами, які стануть відомі сторонам справи лише при прийнятті рішення і за своєю правовою природою можуть бути підставою для перегляду рішення по даній господарській справі за нововиявленими обставинами, а не є підставою для зупинення апеляційного провадження у даній справі.

В судовому засіданні 15.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 13.05.2005 між відкритим акціонерним товариством "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" (правонаступником якого є позивач, далі - комбінат) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (далі - відповідач, платник) укладено договір №2669 про компенсацію податку на землю (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого платник відшкодовує (компенсую) комбінатові податок, що сплачується комбінатом, на землю, займану платником і розташовану на території комбінату, у тому числі: - земельна ділянка площею 3200,00 м2 території маслобойні. Погоджений сторонами план земельної ділянки із зазначенням меж земельної ділянки, якою користується платник, є невід'ємною частиною цього договору і додається до нього.

Згідно загальних положень нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", затвердженої 28.04.2016 загальними зборами акціонерів (протокол №01/2016), найменування Відкритого акціонерного товариства "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12.01.2006 року змінено на Відкрите акціонерне товариство "Міттал Стіл Кривий Ріг", яке є повним юридичним правонаступником ВАТ "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь". Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2007 року найменування Відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг" змінено на Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", найменування якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 21.04.2011 року змінено на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", яке є повним юридичним правонаступником ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Додатковими угодами №1 від 30.01.2006 та №2 від 31.07.2007 сторонами до преамбули та тексту договору були внесені відповідні зміни щодо найменування комбінату.

За умовами пункту 2.1 договору, платник зобов'язується здійснювати компенсацію сплаченого комбінатом податку на землю шляхом оплати виставлених комбінатом рахунків.

Загальна площа земельної ділянки визначена сторонами в розмірі 3200,00 м2 (п. 3.1 договору).

У відповідності до пункту 3.2 договору розрахунок сум податку на землю, що підлягає компенсації платником, здійснюється комбінатом відповідно до діючого законодавства.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що оплата рахунків здійснюється платником в 15-ти денний строк з моменту їх отримання.

У відповідності до пункту 5.1 договору, даний договір набирає сили з 01.01.2005 і діє до 31.12.2005. За відсутності заяви хоча б однієї із сторін про припинення чи зміну договору протягом одного місяця по закінченні терміну, він вважається подовженим на термін до 31 грудня наступного року на тих же умовах, які були передбачені договором (п. 5.2 договору).

Доказів припинення договору або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) обов'язковим до виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виставлені та направлені відповідачу рахунки про компенсацію податку на землю за договором, у тому числі:

- рахунок № від 14.01.2014 на суму 40580,35 грн за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 (а.с. 26);

- рахунок № від 08.08.2014 на суму 40932,86 грн за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с. 29);

- рахунок № від 10.07.2015 на суму 40932,86 грн за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с. 32).

Вказані рахунки були направлені відповідачу рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною у розділі договору "Юридичні адреси і банківські реквізити сторін", яка відповідає адресі місця проживання відповідача відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 50056, АДРЕСА_1. Про направлення зазначених поштових відправлень на адресу відповідача свідчать наявні у матеріалах справи копії рекомендованих реєстрованих поштових відправлень №26 за 24.02.2014, №125 за 12.08.2014, №105 за 13.07.2015 та квитанції відділення зв'язку від 24.02.2014 і 12.08.2014 (а.с. 28, 31, 35-36), але вони були повернуті позивачу у зв'язку зі спливом строку зберігання, що підтверджується відповідними відмітками підприємства зв'язку на конвертах.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 06.07.2016 року за №со-47-16 на загальну суму 122446,07 грн, яка складається із сум боргу по сплаті компенсації податку на землю за період з 10.01.2013 по 31.12.2015р., яка була залишена відповідачем без відповіді.

Нездійснення позивачем компенсації податку на землю за період 2013-2015 років стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості по компенсації податку на землю в сумі 122446,07грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача, у зв'язку з простроченням останнім строків погашення заборгованості, 72925,64 грн інфляційних нарахувань та 8217,41 грн 3% річних

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Господарським судом правильно встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено строку направлення комбінатом рахунків про компенсацію податку на землю, однак строк для здійснення платником такої компенсації чітко визначено - протягом 15-ти днів з моменту їх отримання (п. 3.3 договору).

Згідно Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення (абз. 2 пункті 1.7 постанови).

Таким чином, відповідач повинен був виконати свої зобов'язання з компенсації податку на землю наступним чином:

- на підставі рахунку № від 14.01.2014 у строк до 14.04.2014;

- на підставі рахунку № від 08.08.2014 - до 01.10.2014;

- на підставі рахунку № від 10.07.2015 - до 27.08.2015.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про правильність прийняття судом першої інстанції рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по компенсації податку на землю в сумі 122446,07грн.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було надано розрахунок інфляційних втрат в розмірі 72925,64 грн та 3% річних в розмірі 8217,41 грн.

Вказаний розрахунок перевірено колегією суддів, визнано обгрунтованим та виконаним у відповідності до вимог діючого законодавства, а тому колегія суддів вважає правомірним висновок господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 72925,64 грн та 3% річних в розмірі 8217,41 грн.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування та сплати земельного податку за земельні ділянки, що використовуються в господарській діяльності, не можуть бути прийняті судом до уваги, враховуючи наступне.

Згідно умов договору №2669 ФОП ОСОБА_3 взяв на себе господарські зобов'язання з оплати компенсації податку на землю, ніяких змін до діючого договору у зв'язку з тим, що відповідач є платником Єдиного податку 3 групи зі ставкою 5 відсотків внесено не було, а тому у відповідача існує обов'язок перед позивачем зі сплати компенсації податку на землю.

Також необгрунтовані доводи апеляційної скарги з посилання на пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки, як правильно встановлено господарським судом, перебіг строку позовної давності починається за рахунком № від 14.01.2014 - 15.04.2014 і спливає 14.04.2017; за рахунком № від 08.08.2014 - 02.10.2014 і спливає 01.10.2017; за рахунком № від 10.07.2015 - з 28.08.2015 і спливає 27.08.2018.

Між тим, позивач звернувся до суду 10.03.2017, що вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, в якому позовні матеріали було направлено на адресу господарського суду Дніпропетровської області, а тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом та викладених вище обставин, у зв'язку із чим відхиляються колегією суддів апеляційного господарського суду як необґрунтовані.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2017р. у справі №904/2795/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов

Постанова виготовлена в повному обсязі 20.11.2017року.