РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017Справа №910/18141/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод"
до про Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" стягнення заборгованості у розмірі 6 517 766,40 грн

Представники:

від Позивача: Лігостаєв В.П. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 6 517 766,40 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 26.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон» (Покупець) було укладено Договір № 8/13 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти товар і оплатити за умов викладених у Договорі товар, сортамент, кількість і ціна якого зазначені в протоколах погодження цін та/або специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невід'ємною частиною. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він поставив товар на загальну суму в розмірі 6 436 916,80 грн, що підтверджується видатковими накладними, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" в розмірі 6 436 916,80 грн. Окрім того, Позивач просить стягнути з Відповідача оплату тарифу Укрзалізниці за доставку товару у розмірі 80 849,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 року порушено провадження у справі № 910/18141/17, судове засідання призначено на 01.11.2017 року.

01.11.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.10.2017 року, а представник відповідача подав відзив на позовну заяву та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу врегулювати спір мирним шляхом.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання представника відповідача.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2017 відкладено розгляд справи на 15.11.2017 у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 15.11.2017 представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 01.11.2017.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15.11.2017, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

26.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон» (Покупець) було укладено Договір № 8/13 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти товар і оплатити за умов викладених у Договорі товар, сортамент, кількість і ціна якого зазначені в протоколах погодження цін та/або специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невід'ємною частиною.

Кількість товару вказується в додатках до договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна товару за одиницю і по позиціях вказується в додатках до договору у національній валюті України.

Згідно з п. 4.4 Договору, датою поставки товару вважається дата календарного штемпелю станції відправника, зазначена в залізничній накладній (квитанції) або дата іншого товарно-транспортного документа, або дата видаткової накладної на товар, якщо інше не передбачено базовими умовами постачання.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок постачальника на умовах, обумовлених в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невід'ємною частиною (п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 10.1 Договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін. Та діє до 31.12.2016, а в частині невиконання зобов'язань до повного виконання кожною із сторін своїх зобов'язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, у Специфікаціях № 27 від 05.07.2017, № 28 від 11.07.2017, № 29 від 12.07.2017, № 30 від 24.07.2017, № 31 від 07.08.2017, № 32 від 17.08.2017, № 33 від 05.09.2017, що є Додатками №№ 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33 відповідно до Договору № 8/13 від 26.05.2016, Сторонами погоджено асортимент товару, його кількість і ціну, умови і строки постачання, умови оплати.

Так, пунктом 5 перерахованих Специфікацій, умовою оплати визначено - по факту поставки протягом 5-ти календарних днів.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору поставки №8/13 від 26.05.2016 з урахуванням вказаних Специфікацій Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними № 118 від 07.07.2017 на суму 407 545,74 грн., № 119 від 07.07.2017 на суму 367 599,72 грн, № 120 від 07.07.2017 на суму 406 743,12 грн, № 121 від 07.07.2017 на суму 378 698,70 грн, № 125 від 12.07.2017 на суму 430 827,06 грн, № 133 віл 14.07.2017 на суму 1 167 062,88 грн, № 135 від 25.07.2017 на суму 387 321,66 грн, № 152 від 10.08.2017 на суму 2 092 707,36 грн, № 159 від 18.08.2017 на суму 388 378,36 грн. № 173 від 05.09.2017 на суму 102 382,32 грн, № 178 від 12.09.2017 на суму 307 649,88 грн, а загалом на суму в розмірі 6 436 916,80 грн, проте Відповідачем оплата вказаного товару здійснена не була.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору з урахуванням Специфікацій не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" в розмірі 6 436 916,80 грн. Окрім того, Позивач просить стягнути з Відповідача оплату тарифу Укрзалізниці за доставку товару у розмірі 80 849,60 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки товару №8/13 від 26.05.2016 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №8/13 від 26.05.2016 з урахуванням Специфікацій Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними № 118 від 07.07.2017 на суму 407 545,74 грн., № 119 від 07.07.2017 на суму 367 599,72 грн, № 120 від 07.07.2017 на суму 406 743,12 грн, № 121 від 07.07.2017 на суму 378 698,70 грн, № 125 від 12.07.2017 на суму 430 827,06 грн, № 133 віл 14.07.2017 на суму 1 167 062,88 грн, № 135 від 25.07.2017 на суму 387 321,66 грн, № 152 від 10.08.2017 на суму 2 092 707,36 грн, № 159 від 18.08.2017 на суму 388 378,36 грн. № 173 від 05.09.2017 на суму 102 382,32 грн, № 178 від 12.09.2017 на суму 307 649,88 грн, а загалом на суму в розмірі 6 436 916,80 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідачем оплата вказаного товару здійснена не була, що підтверджено самим Відповідачем у поданому відзиві.

Окрім того, Позивачем було виставлено Відповідачу рахунки-фактури на оплату кожної партії товару.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» за Договором поставки товару № 8/13 від 26.05.2016 становить 6 436 916,80 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» в розмірі 6 436 916,80 грн.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості отриманого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 6 436 916,80 грн - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Що стосується позовних вимог про стягнення з Відповідача тарифу Укрзалізниці в розмірі 80 849,60 грн, сплачених Позивачем за надання послуг з організації перевезень товару Відповідачу, Суд зазначає, що Договір поставки товару № 8/13 від 26.05.2016, невиконанням якого Позивач обґрунтовує позовні вимоги, не містить умови про відшкодування Відповідачем вартості витрат Позивача на перевезення товару, що було також підтверджено представником Позивача в судовому засіданні 15.11.2017.

На підставі викладеного Суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено належними доказами наявності у Відповідача зобов'язання з оплати витрат на перевезення товару за Договором поставки товару № 8/13 від 26.05.2016 у розмірі 80 849,60 грн., тому вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» підлягає стягненню заборгованість з оплати поставленого товару у розмірі 6 436 916,80 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» (04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 8, кімната 68, Ідентифікаційний код юридичної особи 25096372) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» (84303, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ДМИТРА МАЗУРА, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 37580274) заборгованість у розмірі 6 436 916 (шість мільйонів чотириста тридцять шість тисяч дев'ятсот шістнадцять) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 96 553 (дев'яносто шість тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 76 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 листопада 2017 року

Суддя О.В. Чинчин