ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2017 р.Справа № 916/2944/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком»

до відповідача: Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

2. Одеської міської ради,

3. Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області,

4. Департаменту фінансів Одеської міської ради,

про стягнення заборгованості у розмірі 1 391 471,32 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 1358 від 12.12.2016р.;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №02-27/246 від 13.02.2017р., ОСОБА_3, за довіреністю №02-27/03 від 03.01.2017р.;

від третьої особи (Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області) не зявився;

від третьої особи (Одеська міська рада) ОСОБА_4, за довіреністю від 26.12.2016р.;

від третьої особи (Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області ) не зявився;

від третьої особи (Департамент фінансів Одеської міської ради) не зявився;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про стягнення заборгованості за Договором про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування телефоном) пільговій категорії громадян від 18.06.2015 № 304 у розмірі 1391471,32 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.12.2016р. у справі № 916/2944/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. позовні вимоги задоволено. Стягнено з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 1391471,32 грн. заборгованості та 20872,07 грн. витрат на оплату судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.07.2017р. касаційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 у справі № 916/2944/16 частково задоволено; рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 у справі № 916/2944/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

20.09.2017р. справа №916/2944/16 надійшла до господарського суду Одеської області.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.09.2017р. №864 згідно п.4.2.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 20.06.2017р. (протокол №17-09/2017) та п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/2944/16, за результатами якого справу розподілено судді Оборотовій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2017р. суддею Оборотовою О.Ю. прийнято справу №916/2944/16 до свого провадження; розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.

06.10.2017р. до господарського суду Одеської області від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшли письмові пояснення по справі відповідно до яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» з підстав викладених у поясненнях.

09.10.2017р. від Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» надійшло клопотання про припинення провадження про справі, у звязку з оплатою заборгованості згідно рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016р. у справі №916/2944/16.

20.10.2017р. до господарського суду Одеської області від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшли письмові пояснення по справі відповідно до яких відповідач не заперечує щодо задоволення клопотання про припинення провадження по справі.

23.10.2017р. від Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» повторно надійшло клопотання про припинення провадження про справі, у звязку з оплатою заборгованості згідно рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016р. у справі №916/2944/16.

У судовому засіданні 23.10.2017р. судом відмовлено у задоволенні клопотань Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» про припинення провадження по справі, оскільки спірні правовідносини виникли не на підставі рішення по справі №916/2944/16, яке на теперішній час скасовано, а на підставі договору.

З урахуванням відмови у задоволенні клопотань про припинення провадження по справі, 23.10.2017р. розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Одеської міської ради заперечували з приводу позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області не забезпечило явку свого повноважного представника до судового засідання ,про причини неявки суд не повідомило.

Третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області не забезпечило явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлено належним чином.

У судовому засіданні 06.11.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

18.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» (Укртелеком) та Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради (Департамент) було укладено Договір про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування телефоном) пільговій категорії громадян № 304 (Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, підпунктів 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1, пунктів 2.2, 2.3 Договору від 18.06.2015 договір регулює взаємовідносини сторін згідно Бюджетного кодексу України, інших законів України та нормативних актів, якими передбачені пільги з послуг звязку окремим категоріям населення. Укртелеком зобовязався надавати послуги телефонного звязку пільговим категоріям населення відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету» Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» Укртелеком зобовязався щомісячно до 22 числа місяця наступного за звітним, надавати Департаменту: а) акт звірки розрахунків за надані послуги, складений між Департаментом та Укртелекомом; б) розрахунки щодо вартості послуг; наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою « 2-пільга» (№ з/п, П.І.Б., адреса, ідентифікаційний код пільговика, серія та номер посвідчення, яке підтверджує статус пільговика, нараховані суми за видами послуг «грн....»), затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України. Департамент зобовязався здійснювати перерахування коштів за надані послуги телефонного звязку категоріям населення, яким відповідно до чинного законодавства встановлені пільги на оплату послуг звязку (за користування телефоном). В разі невиконання вимог пункту 2.1 даного Договору Укртелекомом, Департамент має право зупинити відшкодування витрат.

Згідно із пунктами 3.1, 3.2 Договору від 18.06.2015 надання послуг звязку (користування телефоном) здійснюється згідно діючих Граничних тарифів з урахуванням ПДВ на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, затверджені рішенням Національної комісії з питань регулювання звязку України і зареєстровані у Міністерстві юстиції України. Департамент проводить перерахування коштів субвенції Державного бюджету місцевим бюджетам за надані послуги телефонного звязку пільговим категоріям населення на розрахунковий рахунок Укртелекому на підставі документів зазначених у п. 2.1.2 даного договору.

Позивач зазначає, що у період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. надані послуги пільговим категоріям абонентів на загальну суму 1391471,32 грн., що підтверджується Зведеним реєстром актів звірки для погашення заборгованості за послуги звязку в частині пільг населенню, яка утворилася в поточному році з 01.01.2015р. по 01.01.2016р. по місту Одесі.

Відповідач, в свою чергу не заперечує факт надання послуг Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком», однак звертає увагу суду на відсутність субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування пільг окремим категоріям громадян за надані послуги у спірний період, та про відсутність відповідних бюджетних асигнувань для розрахунків Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» як постачальником відповідних послуг з відшкодування витрат останнього.

Враховуючи викладені обставини, позивач був вимушений звернутись до господарського суду Одеської області з відповідним позовом, з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Перш за все слід зазначити щодо клопотань про припинення провадження по справі. Господарський суд Одеської області звертає увагу, що відповідно до первинних документів, які підтверджують оплату в розмірі 1391471,32 грн. в призначенні платежу вказано не відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування телефоном) пільговій категорії громадян по договору від 18.06.2015р. № 304 у період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., а саме оплата згідно рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016р. у справі № 916/2944/16 яке скасоване постановою Вищого господарського суду України від 10.07.2017р.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів.

Господарський суд Одеської області зазначає, що правовий аналіз пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК зводиться до того, що провадження по справі підлягає припиненню виключно у разі відсутності предмета спору, (в даному випадку сплата боргу по Договору за конкретний період) що повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2016р. у справі № 916/2944/16 яке скасовано постановою Вищого господарського суду України від 10.07.2017р. не породжує для сторін жодних прав та обовязків, а тому зазначення даного рішення як призначення платежу не може бути належним та допустимим доказом для обґрунтування клопотань про припинення провадження по справі.

Враховуючи викладені обставини, у судовому засіданні, 23.10.2017р. судом відмовлено у задоволенні клопотань Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» про припинення провадження по справі, розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із частиною другою статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору від 18.06.2015 позивачем у період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. надані послуги пільговим категоріям абонентів на загальну суму 1 391 471,32 грн., що підтверджується Зведеним реєстром актів звірки для погашення заборгованості за послуги звязку в частині пільг населенню, яка утворилася в поточному році з 01.01.2015 по 01.01.2016 по місту Одесі, та визнається відповідачем в повному обсязі.

Одночасно відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Докази оплати відповідачем наданих послуг на виконання умов Договору від 18.06.2015р. у період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням обовязковості вказівок Вищого господарського суду України викладених у постанові від 10.07.2017р. та заперечень Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови задоволенні позовних вимог суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави (обставини) для звільнення від відповідальності як відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім цього, згідно п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

На підставі частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року та у справ «Бакалов проти України» від 30.11.2004 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд України у постанові від 15.05.2012 року у справі №11/446).

Згідно із частиною третьою статті 82 Господарського процесуального кодексу України обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Частиною першою статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Господарський суд Одеської області зазначає, що згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі 11/466, з огляду на положення частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Тобто, боржник, як юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому зобов'язання щодо виплати витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування телефоном) пільговій категорії громадян від 18.06.2015 № 304 у розмірі 1 391 471,32 грн. обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, відповідач зобов'язаний компенсувати Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» витрати за надання телекомунікаційних послуг (користування телефоном) пільговій категорії громадян від 18.06.2015 № 304 у розмірі 1 391 471,32 грн.

Отже, відсутність субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування пільг окремим категоріям громадян за надані послуги зв'язку у спірний період, та відсутність відповідних бюджетних асигнувань для розрахунків Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» як постачальником відповідних послуг з відшкодування витрат останнього не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Інші наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін вищевикладених висновків суду не спростовують.

Зважаючи на встановлені обставини справи та положення правових норм чинного законодавства, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 50, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65023, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ) в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» (65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 39, код ЄДРПОУ 01186,32 грн. (один мільйон триста девяносто одну тисячу чотириста сімдесят одну гривню 32 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 20872,07 грн. (двадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 07 коп.)

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова