КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" листопада 2017 р. Справа №911/3013/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні Інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні Інвестиції" Лунько Іллі Вікторовича

на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.10.2017р.

у справі № 911/3013/17 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні Інвестиції"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестстар"

про стягнення 12 710 465,79 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.10.2017р. у справі № 911/3013/17 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повернута позивачу без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні Інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" Лунька Іллі Вікторовича звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та передати матеріали справи на розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а тому підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зі змісту статті 4 Закону України "Про судовий збір" випливає, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апелянтом до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Разом з поданням апеляційної скарги скаржник просив суд відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі.

Клопотання вмотивовано тим, що з 03.12.2015р. Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні Інвестиції" перебуває у процедурі ліквідації, що виключає можливість отримувати дохід від банківської діяльності. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах кошторису витрат банку на здійснення ліквідації, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Заявник не має фінансової можливості сплатити судовий збір, оскільки грошові кошти із державного бюджету на забезпечення процедури ліквідації не передбачені та не виділяються, а на накопичувальних рахунках банку такі кошти відсутні, що підтверджується довідками Національного Банку України №55-0007/58495 від 21.08.2017р., №55-0007/61350 від 05.09.2017р., №55-0007/67273 від 02.10.2017р.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у пп. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що відстрочення скаржнику сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання апеляційної скарги.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною 2 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в межах кошторису витрат, затверджених Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, заявником не додано кошторису затверджених витрат на 2017 рік та доказів відсутності коштів на сплату судового збору, передбачених вказаним кошторисом.

При цьому твердження скаржника, що на забезпечення процедури ліквідації банка бюджетом не виділяються грошові кошти колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені статтею 94 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої до апеляційної скарги додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Разом з тим, сама лише обставина, пов'язана з важким фінансовим становищем банку та долучені довідки з Національного Банку України про відсутність коштів на накопичувальних рахунках Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні Інвестиції", не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору, враховуючи, що уповноважена особа Фонду призначається у будь-якому банку саме у зв'язку з його неплатоспроможністю та виведенням з ринку.

З урахуванням ст. 8 Закону України «Про судовий збір», заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення скаржнику сплати судового збору, та необґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Крім того, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного 102 ГПК України строку розгляду апеляційної скарги, і він зможе сплатити судовий збір, враховуючи, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може відстрочити сплату судового збору не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для відстрочення сплати судового збору, а тому клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу прийнято 09.10.2017р., отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, є 16.10.2017р.

Апеляційна скарга, подана до суду першої інстанції 24.10.2017р., тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не розглядалось, у зв'язку з встановленим недоліком.

Відповідно до ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення встановлених у вказаній ухвалі недоліків, дана апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні Інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію АТ "Банк "Національні Інвестиції" Лунько Іллі Вікторовичана ухвалу Господарського суду Київської області від 09.10.2017р. у справі № 911/3013/17 повернути скаржнику.

3. Матеріали справи №911/3013/17 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко