ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Справа № 925/1226/17

За позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області

до Звенигородського виробничо-житлового ремонтно експлуатаційного управління

про стягнення 625233 грн. 51 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 23.08.2017 №10-06/2706; ОСОБА_2 за довіреністю від 24.10.2017 № 10-06/3434;

від відповідача: ОСОБА_3 начальник управління, ОСОБА_4 за довіреністю від 24.10.2017 № 3.

Державна екологічна інспекція у Черкаській області звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Звенигородського виробничо-житлового ремонтно експлуатаційного управління про стягнення на користь держави 630233 грн. 51 коп. шкоди, заподіяної здійсненням викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

В обґрунтування позову позивач вказав на встановлений проведеною ним плановою перевіркою відповідача факт здійснення останнім у період з 01.01.2014 по 01.10.2015 викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу на такі викиди, що заподіяло державі шкоду у сумі 635233 грн. 51 коп.

Ухвалою від 29.09.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Державної екологічної інспекції у Черкаській області до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 28.10.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнав частково в сумі 64198 грн. 04 коп., а у решті стягуваної суми шкоди проти позову заперечив, пославшись при цьому на помилковість застосування позивачем для визначення безрозмірного показника відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини (Ai) поправного коефіцієнта 10 замість 1, що й призвело до безпідставного збільшення розміру заподіяної шкоди. У відзиві на позов відповідач також повідомив господарський суд про сплату ним 10000 грн. в рахунок відшкодування стягуваної суми шкоди.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулося 31.10.2017 за участю представників обох сторін, представники відповідача заявили, що встановлені проведеною позивачем перевіркою викиди забруднюючих речовин відповідач здійснював в атмосферне повітря на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 06.06.2012 №-26, виданого Звенигородському підприємству теплових мереж, правонаступником якого є відповідач.

Ухвалою від 31.10.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд цієї справи на 10 год. 00 хв. 13.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

10 листопада 2017 року відповідач подав до господарського суду пояснення від 09.11.2017, яким письмово підтвердив доводи про використання ним, як правонаступником Звенигородського підприємства теплових мереж, виданого останньому дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 06.06.2012 №-26.

13 листопада 2017 року позивач подав до господарського суду письмове клопотання від 10.11.2017 про зменшення розміру позовних вимог з 630233 грн. 51 коп. до 625233 грн. 51 коп. та письмове пояснення від 10.10.2017, яким спростував застосування ним для визначення безрозмірного показника відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини (Ai) поправного коефіцієнта 10 замість 1 і вказав на допущену ним у розрахунку збитків, завданих наднормативними викидами відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, механічну помилку у такому показнику як ГДКi - середньодобова граничнодопустима концентрація сірководню, вказавши замість правильного його розміру - 0,008 неправильний його розмір 0,08, але це не вплинуло на правильність розрахунку позивача остаточної суми збитків у розмірі 635233 грн. 51 коп. Також позивач у вказаному письмовому поясненні вказав на незаконність використання відповідачем виданого Звенигородському підприємству теплових мереж дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 06.06.2012 №-26.

Господарський суд прийняв вказане у клопотанні позивача від 10.11.2017 зменшення розміру позовних вимог з 630233 грн. 51 коп. до 625233 грн. 51 коп.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.11.2017 за участю представників обох сторін, представники позивача підтримали позов з вказаних у ньому підстав з урахуванням зменшення розміру позовних вимог з 630233 грн. 51 коп. до 625233 грн. 51 коп., а представники відповідача підтримали заперечення проти позову з підстав вказаних у відзиві на позов та у письмовому поясненні від 09.11.2017.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2015 року Державна екологічна інспекція у Черкаській області (далі також позивач) провела планову Звенигородського виробничо-житлового ремонтно експлуатаційного управління (далі також - відповідач) з питань дотримання ним вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Цією перевіркою було встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. ст. 10, 11 ОСОБА_5 України "Про охорону атмосферного повітря" у період з 01.01.2014 по 01.10.2015 здійснювало експлуатацію полігонів твердих побутових відходів за відсутності у нього дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За результатами вказаної перевірки повноважними працівниками позивача були складені: акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 03.12.2015 та протокол про адміністративне правопорушення від 03.12.2015 №009919, а також прийнята постанова від 04.12.2015 №009106, якою на керівника відповідача ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у вигляді штрафу у сумі 136 грн.,який був сплачений відповідачем за рахунок коштів, утриманих із заробітної ОСОБА_6

За наданими відповідачем даними він у період з 01.01.2014 по 01.10.2015 захоронив 18322,24 м3 або 2702,54 тонн твердих побутових відходів. Крім того, у період з липня 2015 року по 01.10.2015 ним спалив у котлі 0,5 тонн дров.

На підставі акту перевірки від 03.12.2015, даних відповідача про кількість заборонених ним у період з 01.01.2014 по 01.10.2015 твердих побутових відходів і спалених у період з липня 2015 року по 01.10.2015 у котлі дров і Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 №639 (далі - Методика №639), позивач зробив розрахунок суми збитків, завданих відповідачем наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферу за передбаченою п. 4.1 Методики №639 формулою: З = mi х 1,1П х Аі х Кт х Кзі, де З розмір збитків, грн.; mi маса ітої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмірі мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн./т; Кт коефіцієнт, що враховує територіальні соціально екологічні особливості; Кзі коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною. За цим розрахунком сума збитків склала 635233 грн. 51 коп.

При цьому у вказаному розрахунку позивач допустив описку у графі 4 у показнику ГДКi - середньодобова граничнодопустима концентрація сірководню, вказавши замість правильного його розміру - 0,008 неправильний розмір - 0,08. Проте при визначення показника відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини (Ai) - сірководню у розмірі 125 за формулою Ai=1:ГДКi позивач застосував правильний розмір середньодобової граничнодопустимої концентрації сірководню 0,008 і не застосовував при цьому поправного коефіцієнта 10, як це стверджував відповідач.

Таким чином вказана описка не вплинула на правильність розрахунку позивача суми збитків, завданих відповідачем наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферу.

Станом на день прийняття господарським судом цього рішення відповідач сплатив 10000 грн. нарахованих йому позивачем збитків. Отож невідшкодована відповідачем сума збитків наразі становить 625233 грн. 51 коп., що відповідає заявленій позивачем до стягнення сумі збитків.

Порядок видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами або відмови в їх видачі, переоформлення, анулювання таких дозволів регулюється ОСОБА_5 України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. №202 Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи (далі Порядок №202) та затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.03.2006 №108 Інструкцією про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян підприємців (далі Інструкція №108).

ОСОБА_5 України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, Порядку №202 і Інструкції №108 вбачається, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами має особистий характер, тобто нерозривно пов'язаний з особою, якій він був виданий, і не може стосуватися прав на такі викиди правонаступників цієї особи. Тому доводи відповідача про правомірність здійснення ним викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 06.06.2012 №-26, виданого Звенигородському підприємству теплових мереж, правонаступником якого є відповідач, не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Згідно з ч. 4 ст. 68 ОСОБА_5 України Про охорону навколишнього природного середовища, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 10 ОСОБА_5 України Про охорону атмосферного повітря підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Частиною ч. 5 ст. 11 ОСОБА_5 України Про охорону атмосферного повітря встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з ст. 33 ОСОБА_5 України Про охорону атмосферного повітря особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря несуть відповідальність згідно з законом.

Стаття 34 ОСОБА_5 України Про охорону атмосферного повітря передбачає, що шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Отже, стягнення збитків за наднормативні викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, майнової шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та шкодою і вини особи, яка завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У даному відповідач, здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідних дозволів спеціально уповноваженого на те органу виконавчої влади на такі викиди і тим самим порушував Закон України Про охорону атмосферного повітря, тобто діяв протиправно і шкідливо.

Факт наднормативного викиду відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу на такі викиди належним чином встановлений проведеною позивачем перевіркою, підтверджується матеріалами справи і не спростовується позивачем.

Порядок визначення та розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади встановлений Методикою №639.

Згідно з пп. 2.1.2 п. 2.1 Методики №639 наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Пункт 2.2. Методики №639 в редакції, чинній на день проведення позивачем перевірки відповідача, передбачав, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Відповідно до п. 2.7.1 п. 2.7 Методики №639 розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Згідно з п. 3.6 Методики №639 розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Визначення позивачем маси наднормативного викиду забруднюючих речовин розрахунковим методом з використанням при цьому показників емісії конкретних забруднюючих речовин, передбачених Збірником показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами, розробленим відкритим акціонерним товариством Український науковий центр технічної екології, і сам розрахунок розміру збитків, завданих відповідачем наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферу у період з 01.01.2014 по 01.10.2015 відповідають вимогам Методики №639.

Відповідач не довів відсутності своєї вини у заподіянні шкоди наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферу від його котельні у період з01.01.2014 по 01.10.2015.

Відтак неправомірність поведінки відповідача, наявність шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною шкодою та вина відповідача у заподіянні шкоди є доведеними.

Державна екологічна інспекція у Черкаській області є органом державної виконавчої влади, уповноваженим державою здійснювати функції щодо відшкодування у судовому порядку втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тому ця інспекція є належним позивачем у цій справі.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 9378 грн. 50 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із Звенигородського виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління (вул. Кірова, 13б, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ) через Державну екологічну інспекцію у Черкаській області (вул. Вернигори, 17, м. Черкаси, 18008, ) у доход держави згідно з нормами розподілу між бюджетами - 625233 грн. 51 коп. шкоди для зарахування на рахунок №0101, отримувач УК у Звенигородському районі Черкаської області, , банк отримувача ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, ККД 24062100.

Стягнути із Звенигородського виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління (вул. Кірова, 13б, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ) на користь Державної екологічної інспекції у Черкаській області (вул. Вернигори, 17, м. Черкаси, 18008, ) - 9378 грн. 50 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 17.11.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко