УХВАЛА

21.03.2017Справа № 5011-7/5420-2012

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

у справі №5011-7/5420-2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Закритого акціонерного товариства "ЕкспресПей"

про стягнення 3 900,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від ВДВС: не з'явилися;

від скаржника (стягувача, позивача): Примак К.В. - за довіреністю №781/03 від 30.01.2017 року;

від боржника (відповідача): не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.07.2012 року на примусове рішення Господарського суду м. Києва від 14.06.2012 по справі № 5011-7/5420-2012, яке набрало законної сили з 02.07.2012, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Закритого акціонерного товариства "ЕкспресПей" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43, ) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ) 3 900 (три тисячі дев'ятсот) грн. 00 коп. - заборгованості за надані послуги щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, 1 609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. - судового збору.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" надійшла скарга на дії Печерський районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 року розгляд скарги призначено на 21.03.2017 року.

У судове засідання 21.03.2017 року представники боржника та ВДВС не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 21.03.2017 року представник скаржника (позивача) скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2012 року на примусове рішення Господарського суду м. Києва від 14.06.2012 по справі №5011-7/5420-2012, яке набрало законної сили з 02.07.2012, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Закритого акціонерного товариства "ЕкспресПей" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, Н/П №43, ) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ) 3 900 (три тисячі дев'ятсот) грн. 00 коп. - заборгованості за надані послуги щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, 1 609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. - судового збору (далі по тексту - Наказ №5011-7/5420-2012).

В порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (надалі - Закон № 606-ХІV), Банком пред'явлений наказ №5011-7/5420-2012 до примусового виконання.

07.09.2016 року на адресу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві направлено заяву вих. № 6712 про примусове виконання рішення.

15.09.2016 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 52223132) з виконання наказу №5011-7/5420-2012 від 02.07.2012.

30.11.2016 року (вх. № 11466) на адресу AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» надійшла копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2016 № 52223132 до відома, винесена на підставі виконавчого документу Наказу від 02.07.2012 № 5011-7/5420-2012.

Банком до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було направлено Заяву вих. № 7715 від 21.10.2016 про рух виконавчого провадження.

Однак, відповідь на вказану заяву до Банк не отримав.

23.01.2017 року на адресу AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» надійшла постанова державного виконавця Удавіцької Є.В. Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 21.12.2016 року ВП №52223132 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Однак, AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» не погоджується з діями/бездіяльністю Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 та вважає їх неправомірними, незаконними та передчасними.

Відповідно до частини 2 статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства. Згідно зазначеної норми Закону, одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією із засад виконавчого провадження визначено обов'язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», наказ господарського суду є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Отже, виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження.

Оскільки постанову про відкриття виконавчого (ВП № 52223132) від 15.09.2016 винесено до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (набрав законної сили з 05.10.2016) (надалі - Закон № 1404-VIII), то умови і порядок відкриття зазначеного виконавчого провадження та заходи примусового виконання рішення суду, які здійснив державний виконавець до набрання чинності цим Законом, регулюються Законом № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV). Заходи примусового виконання рішення суду, які державний виконавець здійснив після набрання чинності Законом № 1404-VIII та умови і порядок повернення виконавчого документа стягувачеві регулюються Законом №1404-VIII.

Під час здійснення заходів виконавчого провадження №52223132 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві проігноровано ряд обов'язків та не використано всі права, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Щодо обов'язків передбачених Законом №606-XIV.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 32 Закону №606-XIV визначені заходи примусового виконання рішень, а саме: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Окрім того, частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- тощо.

З наданих скаржником та не спростованих сторонами доказів вбачається, що державним виконавцем не встановлено місцезнаходження майна боржника, не враховано, що майно боржника може перебувати в інших осіб, не встановлено фінансові установи в яких відкриті рахунки боржника, зокрема в цінних паперах, що в свою чергу є порушення державним виконавцем імперативних норм Закону України «Про виконавче провадження», та виключає можливість належного виконання рішення суду, а також порушує права стягувача на судовий захист.

Щодо обов'язків передбачених Законом №1404-VIII.

Вищезазначені повноваження державного виконавця, передбачені Законом №606-XIV, кореспондуються із повноваженнями державного виконавця, які передбачені статтею 18 Закону №1404-VIII.

Вищезазначені дії також не були здійснені державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві і після набрання Законом №1404-VIII законної сили.

Окрім того, державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не здійснені інші обов'язки, передбачені Законом №1404-VIII, а саме:

- пунктом 3 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

- згідно частини 1 статті 53 Закону №1404-VIII виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб;

- частиною 1 статті 54 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів;

- частиною 1 статті 37 Закону №1404-VIII передбачені підстави повернення виконавчого документу стягувачеві. Відповідно до частини другої статті 37 Закону №1404-VIII про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Постановою від 21.12.2016 повернуто AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» наказ Господарського суду міста Києва від 02.07.2012 №5011-7/5420-2012 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

А отже, враховуючи положення частини 2 статті 37 Закону №1404-VIII державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві мав скласти акт із викладенням обставин про відсутність у ЗАТ «ЕкспресПей» майна, на яке може бути звернуто стягнення, а також про здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна.

Відповідно до частини 2 статті 76 Закону №1404-VIII за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень частини першої статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсипаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу. повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 (ВП № 52223132) надійшла на адресу AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» 23 січня 2017 року.

Суд звертає увагу, що на конверті про направлення листа №2000/13 проставлено штам УДППЗ «УКРПОШТА» із датою прийняття 20 січня 2017 року.

Окрім того, порушення строків направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві підтверджується і інформацією згідно результатів пошуку відстеження пересилання поштового відправлення із сайту УДППЗ «УКРПОШТА» за штрих кодовим ідентифікатором 01 4. Так, датою відправлення листа із штрих кодовим ідентифікатором 01 4 є 20 січня 2017 року.

Таким чином, направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві здійснено із порушення встановлених Законом №1404-VIII строків та порядку.

Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не здійснено всіх можливих дій та не виконано всі обов'язки, що передбачені Законом №606-XIV та Законом №1404-VIII, що в свою чергу свідчить про факт ігнорування державним виконавцем імперативних норм Закону України «Про виконавче провадження», та виключає можливість належного виконання рішення суду, а також порушує права Стягувача на судовий захист.

А отже, дії/бездіяльність державного виконавця щодо не здійснення всіх можливих заходів примусового виконання рішення та не виконання всіх обов'язків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суперечать положенням статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що не відповідають та протиріччять положенням Закону України «Про виконавче провадження», призвели до незастосування державним виконавцем до ЗАТ «ЕкспресПей» всіх можливих заходів примусового виконання рішення і в результаті до невиконання боржником рішення суду та не отримання AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» грошових коштів, що підлягають стягненню згідно рішення суду.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII визначені заходи примусового виконання рішень, а саме: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Окрім того, частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою та третьою статті 18 Закону № 1404-VIII визначені права та обов'язки державного виконавця під час здійснення ним заходів примусового виконання рішення суду.

Так, постановою від 21.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернув наказ №5011-7/5420-2012 від 02.07.2012 до AT «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Також, в даній постанові зазначено: згідно повідомлення Державної податкової служби України у боржника відкриті рахунки в фінансових установах, в ході проведених виконавчих дій встановлено, що на рахунках кошти на які можливо звернути стягнення відсутні. Згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно боржника в реєстрі відсутня. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Однак, із постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 21.12.2016 можна зробити висновок, що при вчинені виконавчих дій державний виконавець не врахував всіх обставин, які мають значення для належного виконання рішення суду та не вчинив всіх необхідних дій, які передбачені Законом.

Оскільки у відповідності до статей 18, 28, 37, 53, 54, 76 Закону № 1404-VIII державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві мав здійснити наступні виконавчі дії:

- виклик посадових осіб Боржника з приводу виконавчого документу; витребувати у посадових осіб Боржника пояснення за фактами невиконання рішення суду; не здійснив всі заходи щодо виявлення майна боржника, з урахуванням тієї обставини, що майно може перебувати і в інших осіб;

- не здійснив всіх дій щодо виявлення всіх цінностей Боржника (зокрема і тих, що перебувають в касах Боржника, на рахунках в цінних паперах, майна та коштів, що належать боржнику від інших осіб тощо); не звернувся до органів доходів і зборів за інформацією про дебіторську заборгованість боржника; не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням;

- не звернувся до органів досудового розслідування із поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду;

- несвоєчасно, з порушенням встановлених Законом № 1404-VIII строків, здійснив направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві;

Враховуючи все вищевикладене, державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не були в повному обсязі використані права та здійснені всі обов'язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до незаконності та передчасності винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, за результатами розгляду скарги доводи скаржника визнаються судом правомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії (бездіяльність) державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при винесенні постанови ВП №52223132 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року.

3. Визнати недійсною постанову ВП №52223132 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2016 року, винесену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

4. Зобов'язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити всі виконавчі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання наказу Господарським судом міста Києва №5011-7/5420-2012 від 02.07.2012 року в рамках виконавчого провадження №52223132, щодо стягнення з Закритого акціонерного товариства «ЕкспресПей» на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 3 900,00 грн. - заборгованості за надані послуги щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, 1 609,50 грн. - судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко