ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про порушення провадження у справі

"17" листопада 2017 р.Справа № 916/2783/17

Суддя господарського суду Одеської області Гут С.Ф., дослідивши матеріали позовної заяви вх. ГСОО № 2982/17 від 15.11.2017 року,

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси (позивач 1), Військової частини НОМЕР_1 (позивач 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, проаналізувавши додані до позовної заяви документи та норми чинного законодавства, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017р. до Господарського суду Одеської області звернулась Військова частина НОМЕР_1 з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ" в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою військової частини НОМЕР_1 загальною площею 1669 кв.м. шляхом демонтажу самовільно встановленого металевого паркану та повернення (встановлення) паркану, який був незаконно знесений .

Як вбачається з позовної заяви, в даному випадку, має місце спір за земельну ділянку, право користування якою, як зазначає позивач 1 надано Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків.

За приписами ч. 2 ст. 141 ГК України управління об`єктами, які належать державі, покладено на Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, на центральні та місцеві органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про управління об`єктами державної власності від 21.09.2006 року № 185-V, управління об`єктами державної власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління); Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об`єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації (далі - господарські структури); Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Так, з огляду на положення ст. 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності Міністерство оборони України є суб`єктом управління майном, що закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Таким чином, оскільки згідно вищезазначених норм законодавства Міністерством оборони України є центральним органом виконавчої влади, яке відповідно до покладених на нього завдань здійснює згідно законодавства України, в тому числі і функції з управління майном, яке надано на праві користування військовим частинам, суд вважає, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки останнього, у зв`язку із чим доходить висновку про необхідність залучення вказаного Міністерства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів.

Керуючись ст.ст. 27, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження по справі.

2. Розгляд справи призначити на "30" листопада 2017 р. о 10:45. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області в залі № 13 (5-й поверх), тел.8(0482)307-970.

3. Залучити Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів.

4. Зобов`язати надати:
позивачів: оригінали доданих до позовної заяви документів (для огляду); матеріали переписки-листування сторін щодо предмету спору (з доказами надіслання іншій стороні/отримання нею такої кореспонденції); правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку; документи що підтверджують розроблення технічної документації по встановленню та/або відновленню меж спірної земельної ділянки; будь-які інші документи на спірну земельну ділянку передбаченні ст. 25 Закону України "Про землеустрій"

відповідача: відзив на позовну заяву, в порядку ст. 59 ГПК України (копію відзиву направити позивачу, докази направлення відзиву надати до суду), а також докази в обґрунтування своєї позиції; матеріали переписки-листування сторін щодо предмету спору (з доказами надіслання іншій стороні/отримання нею такої кореспонденції); правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку; документи що підтверджують розроблення технічної документації по встановленню та/або відновленню меж спірної земельної ділянки; будь-які інші документи на спірну земельну ділянку передбаченні ст. 25 Закону України "Про землеустрій";

Міністерства оборони України: письмові пояснення по суті спору.

Попередити сторони про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, відповідно до п.5 ст.83 Господарського процесуального кодексу України. У разі неможливості подання будь-яких документів на виконання вимоги ухвали суду надати письмові пояснення. Всі документи подавати із клопотанням про залучення до матеріалів справи. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 ГПК України. Представникам сторін пропонується витребувані ухвалою суду матеріали, надати до канцелярії суду за 3 робочих дні до дня розгляду справи.
5. Явку представників сторін визнати обов`язковою.

Зобов`язати учасників процесу направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності з вимогами ст. 28 ГПК України, а також надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників. У випадку розгляду справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав господарським судом або іншим органом, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, зобов`язати сторони надати відповідні докази.

Суддя С.Ф. Гут