КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа№ 910/17448/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача : Очеретяний М.І. за довіреністю від 06.06.2017;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2017

у справі № 910/17448/17 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВМ-2007"

про стягнення 119258688,09 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВМ-2007" про стягнення 119258688,09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 у справі №910/17448/17 позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" подало апеляційну скаргу у якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки позивачем було надано оригінал опису вкладення про направлення цінного листа відповідачу, яким підтверджується факт направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 20.11.2017. Також відстрочено сплату судового збору до 20.11.2017.

17.11.2017 позивач подав клопотання про долучення доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, ухвала суду, направлена за адресою державної реєстрації відповідача "01001, м.Київ, вул.Михайлівська, 24-А", повернута поштою з довідкою "За закінченням встановленого строку зберігання".

У разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. При цьому до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З метою не порушення та не обмеження скаржника у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6 § 1, ст. 8, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 N 475/97-ВР), та строків розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, встановлених ч. 2 ст.102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні інвестиції" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВМ-2007" про стягнення 119258688,09 грн. заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів;

Обґрунтовуючи підстави повернення зазначеної позовної заяви суд першої інстанції вказав на те, що в якості доказу відправлення відповідачу позовної заяви №747/03-1 від 05.10.2017 та доданих до неї документів позивачем надано опис вкладення в цінний лист №450 від 06.10.2017, проте на підтвердження надання поштових послуг позивачем надано незасвідчену копію касового чеку від 06.10.2017, що не відповідає вимогам, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача позовної заяви та всіх перерахованих в ній додатків.

Однак, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, в якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, до позовної заяви було додано оригінал опису вкладення у цінний лист №450 від 06.10.2017, з відбитком календарного штемпеля пошти, а також ксерокопію списку №1707 згрупованих поштових відправлень листів цінних від 06.10.2017 та ксерокопію фіскального чеку від 06.10.2017, щодо оплати відправлення поштових відправлень по списку №1797.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи те, що позивачем до позовної заяви додано опис вкладення встановленої форми, на якому наявні: підпис працівника органу поштового зв'язку, календарний штемпель, правильна назва і адреса відповідача, а також найменування вкладення, такий документ має враховуватися господарським судом під час прийняття позовної заяви до провадження.

Той факт, що розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо) підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, не означає, що лише вказані документи можуть бути належним доказом направлення стороні поштового відправлення.

Інші документи (в даному випадку опис вкладення), які відповідають встановленій законодавством формі та містять необхідну інформацію, за допомогою якої можна визначити факт існування певних обставин, також необхідно враховувати в якості належного доказу поштового відправлення.

Повертаючи позовні матеріали без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що належними доказами відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі. А отже, копія фіскального чеку не може вважатися належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, повернувши позовну заяву у даному випадку, місцевий господарський суд не обґрунтував з посиланням на приписи чинного законодавства висновок про те, що лише розрахунковий документ може бути належним доказом направлення іншій стороні поштового відправлення.

Разом з тим, якщо у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності копії фіскального чеку, він не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у позивача не подані ним раніше оригінал фіскального чеку (розрахункової квитанції), оригінал списку згрупованих поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку. Таким чином, у разі сумнівів у достовірності доказів, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд був вправі витребувати додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення позовної заяви (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.11.2007 у справі № 39/105 та від 19.04.2005 у справі № 31/211).

З урахуванням викладеного, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновків про те, що місцевим господарським судом без достатніх правових підстав застосовано п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та повернуто позовну заяву з доданими до неї документами позивачу без розгляду.

Статтею 104 ГПК України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно зі ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 року підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 року у справі №910/17448/17 скасувати.

3. Матеріали справи №910/17448/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк