ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОЛЕГІЯ З РОЗГЛЯДУ СПРАВ ПРО БАНКРУТСТВО
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" листопада 2017 р. Справа № 918/169/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р.,

при секретарі судового засідання В'юненко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою кредитора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" (вул. Заводська, буд.1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431) до боржника ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) про банкрутство

за участі:

- від ТОВ "Агро XXI" - ОСОБА_3 (дов. б/н від 09.08.2017 року);

- від ПАТ "Дельта Банк" - ОСОБА_4 (дов. № б/н від 31.10.2017 р.);

- від Головного управління ДФС у Рівненській області - ОСОБА_5 (дов. № 4781/9/17-00-10-03 від 11.08.2017 р.);

- ліквідатор боржника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Агро XXI" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (далі ПП "Овас").

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.03.2016 р. порушено провадження у справі № 918/169/16 про банкрутство ПП "Овас", визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника в сумі 4 350 542 грн.83 коп., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника ОСОБА_6

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі здійснене на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 29721 від 28.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.08.2016 р., зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 12.05.2017 р., зокрема, припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна, визнано банкрутом ПП "Овас", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства 12.05.2017 р. здійснено на офіційному веб-сайті ВГСУ в мережі Інтернет офіційне оприлюднення повідомлення № 42824 про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ПП "ОВАС".

06.09.2017 р. від Головного управління ДФС у Рівненській області надійшла заява № 5242/9/17-00-10-07 від 05.09.2017 року з грошовими вимогами до банкрута, яка ухвалою суду від 21.09.2017 р. призначена до розгляду у судовому засіданні.

19.09.2017 року від ліквідатора банкрута надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог Головного управління ДФС у Рівненській області, відповідно до якого ліквідатор заперечує проти їх визнання в повному обсязі.

Розгляд зазначеної заяви неодноразово відкладався для надання заявником та арбітражним керуючим письмових пояснень та додаткових доказів. Так, зокрема, ухвалою суду від 23.10.2017 року відкладено розгляд заяви Головного управління ДФС у Рівненській області з грошовими вимогами до боржника, на 13.11.2017 року.

У судовому засіданні 13.11.2017 року заявник підтримав подану заяву, просив визнати ГУ ДФС у Рівненській області кредитором у даній справі. Ліквідатор боржника не визнав грошові вимоги заявника в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Щодо грошових вимог ГУ ДФС у Рівненській області, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справ, заявлені грошові (згідно заяви про визнання кредитором та додаткових письмових пояснень заявника) вимоги в розмірі 291 857,37 грн. становлять борг по платежам до бюджету станом на 22.08.2017 року та складаються з заборгованості:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 100 314,00 грн. що виникла 29.07.2017 року на підставі податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 17.02.2017 року №4;

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 191 543,37 грн. що виникли на підставі податкового розрахунку земельного податку від 07.02.2017 року № (в розмірі 11 522,89 грн. виникла по термінах сплати 30.06.2017 року та 30.07.2017 року) та податкової декларації з плати за землю від 07.02.2017 року № НОМЕР_1 (в розмірі 180 020,48 грн. по термінах сплати 30.06.2017 року та 30.07.2017 року).

Вказану заборгованість заявник обґрунтовує, зокрема, положеннями п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56, пп. 14.1.175 п.14 ст.14, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, та в підтвердження надає розрахунок виникнення податкового боргу згідно карток особових рахунків боржника, облікові картки платника податків, довідку про стан розрахунків з бюджетом, податкові декларації.

У відповідності до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджена платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.16.1.4. ч.16.1. ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1. ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У пункті 56.11. ст.56 Податкового кодексу України вказано, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно абз.1 п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.286.2. ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП "Овас" до органу доходів і зборів 15.02.2017 року подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік. Відповідно до поданої декларації протягом 2017 року ПП "Овас" мав сплачувати по 200 632,00 грн. щокварталу (загалом 802 528,00 грн.).

07.02.2017 року ПП "Овас" до органу доходів і зборів подало податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік. Відповідно до поданих декларацій загальний розмір земельного податку склав 69 175,48 грн. (по 5 764,62 грн. щомісяця) та 1 080 123,02 грн. (по 90 010,25 грн. щомісяця).

Як зазначалось, постановою Господарського суду Рівненської області від 12.05.2017 р., зокрема, визнано банкрутом ПП "Овас", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Однак, в період з 12.05.2017 року, орган доходів і зборів продовжував щомісяця нараховувати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та земельний податок банкруту, що склав в загальному 291 857,37 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності зі ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

У відповідності зі ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Абзацом 4 п. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

У частині 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, зазначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Вказана норма закону є імперативною і пов'язує застосування наслідків - заборону на нарахування будь-яких додаткових зобов'язань, крім безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, - із настанням події - визнання боржника банкрутом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд відмовляє у визнанні вимог Головного управління ДФС у Рівненській області до боржника у розмірі 291 857,37 грн. та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Крім того, 22.09.2017 р. від ліквідатора надійшли клопотання про надання згоди на продаж заставного майна боржника в складі цілісного майнового комплексу та клопотання про звільнення активів банкрута з-під обтяжень, які ухвалою суду від 02.10.2017 року призначені до розгляду у судовому засіданні.

23.10.2017 року забезпеченим кредитором ПАТ "Дельта Банк" подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких останній заперечує проти задоволення клопотання ліквідатора про звільнення майна банкрута з-під обтяжень та проти задоволення клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

Ухвалою суду від 23.10.2017 року, зокрема, відкладено розгляд клопотань ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна боржника в складі цілісного майнового комплексу та про звільнення активів банкрута з-під обтяжень у судовому засіданні на 13.11.2017 року.

13.11.2017 року ПАТ "Дельта Банк" подало до суду клопотання відповідно до якого вказало, що у зв'язку із перебуванням АТ "Дельта Банк" у процедурі ліквідації, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до Комітету з управління майном банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою вирішення питання щодо погодження стратегії дій банку як кредитора у процедурі банкрутства ПП "Овас", відтак з метою узгодження всіх дій згідно вимог чинного законодавства, заявник просив розгляд клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна відкласти.

Суд дійшов висновку про розгляд клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна банкрута по суті у даному судовому засіданні, та відмову у задоволенні клопотання ПАТ "Дельта Банк" про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що у матеріалах справи наявна письмова позиція уповноваженої особи Банку з приводу зазначеного клопотання ліквідатора. Крім того, заявником не наведено обґрунтованих підстав для неможливості розгляду клопотання у даному судовому засіданні з посиланням на відповідні норми чинного законодавства.

Розглянувши у судовому засіданні 13.11.2017 року клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна боржника в складі цілісного майнового комплексу, суд зазначає наступне.

22.09.2017 р. ліквідатор звернувся до суду з клопотанням про надання згоди на продаж заставного майна боржника в складі цілісного майнового комплексу.

Подане клопотання мотивоване тим, що відповідно до реєстру вимог кредиторів ПП "Овас" у заставі ПАТ "Дельта Банк" (далі Банк) перебувають активи, а саме нерухоме майно у складі цілісного майнового комплексу, які готуються ліквідатором до продажу, та мають бути виставлені на реалізацію по вартості, яка складає загальну суму всіх кредиторських вимог банкрута, в тому числі Банку, як заставного кредитора. Листом від 28.08.2017 року №01-21/2/134 ліквідатор звертався до Банку про надання згоди на продаж заставного майна в складі цілісного майнового комплексу за вартістю всіх кредиторських вимог. Однак, станом на 18.09.2017 року на адресу ліквідатора не надійшло згоди Банку на реалізацію заставного майна.

Банк у своїх запереченнях на клопотання про надання згоди на продаж заставного майна зазначає, що надання згоди є неможливим без надання ліквідатором належним чином завірених копій документів, а саме: звіту за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності боржника; актів інвентаризації майна банкрута, що була проведена після визнання боржника банкрутом; протоколу конкурсу, що був проведений для вибору торгуючої організації задля організації та проведення торгів у вигляді ЦМК; договору, що був укладений з торгуючою організацією; договору, що був укладений з ліквідатором для охорони та належного зберігання майна банкрута.

Вказує, що погодження початкової вартості заставного майна та інших умов його продажу (із забезпеченим кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника.

Такі твердження Банку є безпідставними, оскільки відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Таким чином, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко визначено суб'єкта оцінювання майна боржника.

У разі ж наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна, відповідно до ч.3 ст.57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

За приписами ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Таким чином, положеннями ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя). При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

Крім того, перелічені у клопотанні Банку документи наявні в матеріалах справи (клопотання ліквідатора про долучення доказів №01-21/1/158 від 20.10.2017 року).

Ліквідатор в судовому засіданні 13.11.2017 року підтримав подане клопотання про надання згоди на продаж заставного майна боржника, у вигляді цілісного майнового комплексу в повному обсязі, з підстав зазначених в клопотанні. Банк заперечив проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні суд, заслухавши ліквідатора та представників кредиторів, розглянувши клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна боржника, яке перебуває у заставі Банку у складі цілісного майнового комплексу дійшов висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, в заставі Банку на підставі іпотечного договору № НКЛ-2005422/S-5 від 01.12.2010 року перебуває майно боржника (нерухоме майно в кількості 17 одиниць вартістю 100 259 500,00 грн., що знаходяться за адресою: 35431, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Бабин, вул. Заводська, буд. 1- 17).

Ліквідатор зазначає, що дане майно підлягає продажу на аукціоні у вигляді цілісного майнового комплексу.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство. Зазначені приписи Закону про банкрутство, кореспондуються з ч. 9 ст. 45 вказаного Закону, в якій визначено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута в ліквідаційної процедурі здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, в ліквідаційній процедурі, за відсутності згоди заставного кредитора, господарський суд за заявою ліквідатора лише надає згоду на продаж майна банкрута, що знаходиться в заставі, а ліквідатор у відповідності до приписів ст.ст. 44, 49-76 даного Закону здійснює оцінку майна банкрута, що є предметом забезпечення та здійснює його продаж для задоволення вимог заставного кредитора.

Відповідно до п. 5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Згідно п. 31 Інформаційного листа Вищого господарського суду України 28.03.2013 року №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI" із змінами і доповненнями) порядок продажу майна банкрута врегульовано статтею 44 Закону. При цьому продаж майна частинами здійснюється лише у випадку, коли не вдалося реалізувати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

Отже, ліквідатор діючи в рамках прав наданих йому законодавством про банкрутство отримує згоду від забезпеченого кредитора, а за відсутності такої, згоду суду на реалізацію майна банкрута, та керується при цьому вимогами ст. 43 та 44, розділом IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснюючи реалізацію майна без додаткового погодження.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2017 року ліквідатор ПП "Овас" зверталась до Банку із листом № 01-21/1/134, яким просила надати згоду на реалізацію заставного майна в складі цілісного майнового комплексу. Однак, на адресу ліквідатора ПП "Овас" на момент подачі клопотання від Банку не надійшло згоди на реалізацію заставного майна.

При цьому, представник Банку в судовому засіданні усно заперечив проти надання згоди на продаж майна, яке є предметом застави (іпотеки) та 22.09.2017 року через відділ канцелярії суду надав лист відповідь №23.1/650 від 19.09.2017 року, адресований ліквідатору боржника зі змісту якого вбачається, що Банк не надав згоди на реалізацію майна.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Враховуючи відсутність згоди кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, на продаж вказаного майна, що перешкоджає здійсненню ліквідаційної процедури, з метою недопущення затягування ліквідаційної процедури та порушення інтересів боржника та його кредиторів, суд вважає за необхідне надати згоду на продаж заставного майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Повно і всебічно дослідивши всі матеріали та обставини справи, з метою недопущення затягування ліквідаційної процедури та порушення інтересів боржника та його кредиторів, суд дійшов висновку задовольнити клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна банкрута, в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши клопотання ліквідатора про звільнення активів банкрута з-під обтяжень, заслухавши у судовому засіданні 13.11.2017 року представників кредиторів та ліквідатора, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

При виконанні обов'язків ліквідатора Боржника, передбачених частиною 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", останнім було виявлено обтяження та арешти накладені на рухоме та нерухоме майно Боржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №87799607 від 23.05.2017 року було внесено наступні записи про обтяження нерухомого майна ПП "Овас", що є предметом забезпечення на підставі іпотечних договорів:

- номер запису про обтяження: 497279; - номер запису про обтяження: 497247;

- номер запису про обтяження: 496512; - номер запису про обтяження: 496457;

- номер запису про обтяження: 471639; - номер запису про обтяження: 471625;

- номер запису про обтяження: 470861; - номер запису про обтяження: 470833;

- номер запису про обтяження: 469578; - номер запису про обтяження: 469452;

- номер запису про обтяження: 313664; - номер запису про обтяження: 313627;

- номер запису про обтяження: 312896; - номер запису про обтяження: 312861;

- номер запису про обтяження: 311192; - номер запису про обтяження: 311149;

- номер запису про обтяження: 252487; - номер запису про обтяження: 252466;

- номер запису про обтяження: 251101; - номер запису про обтяження: 251023;

- номер запису про обтяження: 239402; - номер запису про обтяження: 239369;

- номер запису про обтяження: 189377; - номер запису про обтяження: 189322;

- номер запису про обтяження: 173230; - номер запису про обтяження: 173185;

- номер запису про обтяження: 170269; - номер запису про обтяження: 170222;

- номер запису про обтяження: 143625; - номер запису про обтяження: 143595;

- номер запису про обтяження: 136224; - номер запису про обтяження: 136192;

- номер запису про обтяження: 134778; - номер запису про обтяження: 134710.

Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №87799607 від 23.05.2017 року (розділ актуальна інформація зі спеціального розділу) вбачається, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ВП №48747159 від 23.09.2015 року накладено арешт на все нерухоме майно ПП "Овас" (номер запису про обтяження: 11302838 (спеціальний розділ)).

Також, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження нерухомого майна ПП "Овас", що є предметом забезпечення на підставі іпотечного договору: реєстраційний номер обтяження:10560929.

Окрім того, як вбачається із ОСОБА_5 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №52036086 від 18.04.2017 року (запис 1) на все рухоме майно ПП "Овас" накладено арешт (заборону відчуження) постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ВП №48747159 від 23.09.2015 року.

Вищенаведені обтяження (арешти), накладені на майно боржника, і не скасовані на даний час, перешкоджають виконанню ліквідаційної процедури ПП "Овас" у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та повинні бути скасовані у відповідності до вимог закону, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном боржника не допускається.

Таким чином зі змісту статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" випливає, що з моменту визнання Боржника банкрутом скасовуються всі арешти та обтяження стосовно майнових активів Боржника, оскільки майнові активи банкрута, які включаються до складу ліквідаційної маси, мають бути вільним від будь-яких обтяжень.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

За таких обставин факт обмеження боржника щодо розпорядження його майном підтверджується належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Реєстру, зокрема, на підставі рішення суду, в якому зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Відповідно до приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" врегульовано умови і порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких правових підстав клопотання ліквідатора підлягає задоволенню, а відповідні права - скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що кредитор, вимоги якого забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника зберігає за собою право позачергового отримання задоволення таких вимог за рахунок коштів, виручених від продажу предмета застави (іпотеки) відповідно до вимог Закону.

Заперечення Банку стосовно відсутності підстав для припинення іпотеки та обтяження рухомого та нерухомого майна не приймаються до уваги, оскільки правові підстави для зняття обтяжень з майна боржника наведені вище та передбачені нормами чинного законодавства, а стосовно припинення іпотеки, слід зазначити, що судом скасовуються лише записи про обтяження (заборони) внесені на підставі іпотечного договору, сама ж іпотека залишається чинною, як і не вилучаються записи про іпотеку наявні у відповідних реєстрах.

Керуючись статтями 2, 2, 23, 38, 40-42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України суд -

УХВАЛИВ:

1. У визнанні грошових вимог Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" в розмірі 291 857,37 грн. відмовити.

2. Клопотання ліквідатора ОСОБА_6 про надання згоди на продаж заставного майна боржника задовольнити.

3. Надати згоду на продаж майна ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) в складі цілісного майнового комплексу, яке перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на підставі договору іпотеки № НКЛ-2005422/S-5 від 01.12.2010 року, предметом якого є нерухоме майно в кількості 17 будівель, що знаходяться за адресою: 35431, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Бабин, вул. Заводська, буд. 1- 17.

4. Клопотання ліквідатора про звільнення активів банкрута з-під обтяжень задовольнити.

5. Скасувати обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) та вилучити записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені на підставі іпотечних договорів:

- номер запису про обтяження: 497279;

- номер запису про обтяження: 497247;

- номер запису про обтяження: 496512;

- номер запису про обтяження: 496457;

- номер запису про обтяження: 471639;

- номер запису про обтяження: 471625;

- номер запису про обтяження: 470861;

- номер запису про обтяження: 470833;

- номер запису про обтяження: 469578;

- номер запису про обтяження: 469452;

- номер запису про обтяження: 313664;

- номер запису про обтяження: 313627;

- номер запису про обтяження: 312896;

- номер запису про обтяження: 312861;

- номер запису про обтяження: 311192;

- номер запису про обтяження: 311149;

- номер запису про обтяження: 252487;

- номер запису про обтяження: 252466;

- номер запису про обтяження: 251101;

- номер запису про обтяження: 251023;

- номер запису про обтяження: 239402;

- номер запису про обтяження: 239369;

- номер запису про обтяження: 189377;

- номер запису про обтяження: 189322;

- номер запису про обтяження: 173230;

- номер запису про обтяження: 173185;

- номер запису про обтяження: 170269;

- номер запису про обтяження: 170222;

- номер запису про обтяження: 143625;

- номер запису про обтяження: 143595;

- номер запису про обтяження: 136224;

- номер запису про обтяження: 136192;

- номер запису про обтяження: 134778;

- номер запису про обтяження: 134710;

6. Скасувати обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) та вилучити записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- номер запису про обтяження: 11302838 (спеціальний розділ), підстава виникнення обтяження: постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ВП №48747159 від 23.09.2015 року.

7. Скасувати обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) та вилучити запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесений на підставі іпотечного договору:

- реєстраційний номер обтяження:10560929.

8. Припинити обтяження рухомого майна ОСОБА_2 підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" (вул. Заводська 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 32748177) та вилучити запис про обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна:

- запис 1, зареєстрований 23.09.2015 року №15511424, підстава обтяження: постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ВП №48747159 від 23.09.2015 року.

9. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі, Головному управлінню ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023), ліквідатору та Гощанському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Суддя Войтюк В.Р.