КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Справа№ 911/1222/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.;

за участю представників сторін:

від позивача: Лавренова О.В. - представник за довіреністю № 132 від 01.09.2017;

від відповідача: ОСОБА_3 - особисто;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця (фізичної особи) ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017

у справі № 911/1222/17 (суддя - Щоткін О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агрокомплекс Хмільникпродукт"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про зобов'язання повернути обладнання та стягнення 251 583,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Агрокомплекс Хмільникпродукт» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі - відповідач) про зобов'язання повернути обладнання та стягнення 251 583,64 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору №Р-59/66 від 30.03.2016 щодо своєчасного повернення обладнання, переданого відповідачеві на підставі актів приймання-передачі від 30.03.2016, 08.04.2016, 21.04.2016 та 05.05.2016.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2017 позов задоволено повністю. Зобов'язано ФОП ОСОБА_3 повернути ПрАТ «Агрокомплекс Хмільникпродукт» обладнання, отримане згідно актів приймання-передачі обладнання від 30.03.2016, від 08.04.2016, від 21.04.2016 та від 05.05.2016, а також стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Агрокомплекс Хмільникпродукт» - 251 583 грн 64 коп - штрафу та 5 373 грн 75 коп судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець (фізична особа) ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 та прийняти нове, яким з відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована фактично лише тим, що порушуючи провадження та розглядаючи справу по суті у даній справі, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що 17.01.2017 відповідачем було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності. Таким чином на момент звернення позивача з позовом у даній справі, діяльність ФОП ОСОБА_3 була припинена у встановленому чинним законодавством порядку, а тому, на думку апелянта, провадження у даній справі підлягає припиненню в порядку ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 апеляційну скаргу у даній справі було прийнято до провадження у складі суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г. та призначено до розгляду на 20.11.2017.

В судовому засіданні 20.11.2017 представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу у даній справі, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про припинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2017 проти задоволення апеляційної скарги у даній справі заперечила, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.03.2016 між Приватним акціонерним товариством «Агрокомплекс Хмільникпродукт» (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір № Р-59/66, відповідно до умов якого в порядку та на умовах визначених цим договором постачальник зобов'язувався поставляти пиво (надалі - продукція) згідно замовлень покупця, а покупець зобов'язується приймати продукцію та оплачувати її вартість.

Крім того, за умовами договору (розділ 7) позивач передав відповідачу обладнання для розливу поставленого пива кінцевому споживачу, що підтверджується актом приймання-передачі від 30.03.2016, актом приймання-передачі від 08.04.2016, актом приймання-передачі від 21.04.2016 та актом приймання-передачі від 05.05.2016, які підписані сторонами.

Зокрема, відповідачу передано: забірна голівка (комбіфітинг М) 22-0414-0000 - 3 шт., штуцер кутовий - 9 шт., хомут d 13.3 одноразовий СА UBC - 22 шт., металева колона «BONN» без кранів 06-0312М0343 - 1 шт., краплезбірник 560x200x27 мм 41-0004-1000 - 1 шт., трійник перехідний - 4 шт., пивний шланг 26-0526-0000 - 50 м., розливний кран 23-0693-0000 - 3 шт., основний редуктор (регулятор) тиску, 2 виходи 22-0694-0000 - 1 шт., пеногаситель ECO TAB NEXT (інвент. № 41049419, 41049 421) - 2 шт., підстійниковий охолоджувач BN 90, 4 шланга/7мм; 09-7502А0040 (інвент. № ME 143687) - 1 шт., металева колона «BONN» без кранів, з двома підставками 06-0312М0343 - 1 шт., забірна голівка (комбіфітинг М) 22-0414-0000 - 3 шт., пивний шланг 26-0526-0000 - 25 м., краплезбірник 560x200x27 мм 41-0004-1000 - 1 шт., хомут d 13.3 одноразовий СА UBC - 35 шт., трійник перехідний - 4 шт., штуцер кутовий - 17 шт., основний редуктор (під великий балон) (регулятор) тиску, 2 виходи 22-0693-0000 - 1 шт., розливний кран 23-0693-0000 - 3 шт., підстійниковий охолоджувач BN 90, 4 шланга/7мм; 09-7502А0040 (інвент. № МЕ143691) - 1 шт., металева колона «BONN» без кранів, з двома підставками 06-0312М0343 - 1 шт., забірна голівка (комбіфітинг М) 22-0414-0000 - 3 шт., пивний шланг 26-0526-0000 - 25 м., краплезбірник 560x200x27 мм 41-0004-1000 - 1 шт., хомут d 13.3 одноразовий СА UBC - 35 шт., трійник перехідний - 4 шт., штуцер кутовий - 17 шт., основний редуктор (під великий балон) (регулятор) тиску, 2 виходи 22-0694-0000 - 1 шт., розливний кран 23-0693-0000 - 3 шт., балон 10-150У вуглекислотний (інвент. № 1198) - 1 шт., пеногаситель ECO TAB NEXT - 2 шт., лайтбокс - 3 шт.

Згідно з п. 11.1. договору, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 січня 2017 року.

Пунктом 7.15 договору передбачено, що обладнання підлягає поверненню позивачу протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту припинення дії договору або його розірвання. Повернення обладнання позивачу здійснюється сторонами за актом приймання-передачі. Відповідач зобов'язується письмово повідомити позивача про готовність повернути обладнання. Позивач протягом 2 (двох) робочих днів з моменту отримання повідомлення зобов'язується направити свого уповноваженого представника для приймання обладнання.

Однак, за доводами позивача, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та не повернув обладнання після закінчення терміну дії договору.

Розглядаючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні матеріали у справі свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а тому задовольнив їх у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції вважає передчасним такий висновок місцевого господарського суду, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст.ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частинами 1 та 3 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Пунктами 4, 41 ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено випадки, коли відповідачем саме у господарському спорі може виступати фізична особа, а саме, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю).

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із позовом до Господарського суду Київської області 18.04.2017 (про що свідчить відтиск штемпеля відділу поштового зв'язку на конверті (а.с. 37). Разом з цим, з витягу наданого відповідачем (а також з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), здійсненим судом апеляційної інстанції самостійно при підготовці до розгляду апеляційної скарги) було встановлено, що ФОП ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) припинив свою господарську діяльність 17.01.2017, про що внесено відповідний запис до ЄДР.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом також самостійно було здійснено витяг з ЄДР на відповідача (а.с. 40), однак вбачається, що даний витяг не містить інформації про перебування відповідача в процесі припинення, лише у відповідному рядку зазначено: «відомості відсутні». Разом з цим, даний витяг не є доказом в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України здійснення підприємницької діяльності відповідачем, оскільки не відображає повної інформації про статус відповідача.

Таким чином, на момент звернення позивача з відповідним позовом у даній справі, діяльність відповідача (як фізичної особи-підприємця) вже була припинена, що підтверджується матеріалами справи. Отже, на момент звернення позивача з позовом у даній справі, ФОП ОСОБА_3 як суб`єкта господарювання не існувало, тоді як в силу ст. 12 ГПК України ОСОБА_3 як громадянин не міг бути відповідачем в господарському суді.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. При цьому, згідно з приписами статей 1, 21 ГПК України, господарські суди не мають повноважень, необхідних для залучення фізичних осіб до участі у справі як відповідачів.

Крім того, спір у даній справі не являється випадком, коли відповідачем саме у господарському спорі може виступати фізична особа.

Разом з цим, з урахуванням тієї обставини, що відповідач втратив статус суб'єкта підприємницької діяльності ще до звернення позивача з позовом у даній справі, провадження підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає доводи позивача, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Однак, такий спір (з урахуванням припинення господарської діяльності відповідача ще до порушення провадження у даній справі) не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. А тому позивач не позбавлений права звернутись з відповідним позовом в загальному порядку з урахуванням встановленої законодавцем підвідомчості справ в судах України.

Сукупність вищезазначеного свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а як наслідок - порушення норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що на момент звернення з позовом у даній справі дільність відповідача як фізичної особи-підприємця була припинена, про що був здійснений відповідний запис.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч. 2 ст. 104 ГПК України, з припиненням провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції роз'яснює сторонам, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній інстанції.

Керуючись статтями 12, 21, 32-34, 36, 43, 49, 80, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця (фізичної особи) ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі № 911/1222/17 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі № 911/1222/17 - скасувати, припинити провадження у даній справі.

3. Матеріали справи № 911/1222/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім