РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017Справа №910/17487/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
до проКомунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» відшкодування шкоди у розмірі 7 250 грн. 27 коп.

Представники:

від Позивача: не з'явився

від Відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" (далі - Відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 7 250 грн. 27 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі Договору добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами внаслідок настання страхової події - пошкодження водою виплатило страхове відшкодування власнику квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність за залиття квартири, що сталося через порив розширюючого бака під час пробного записку системи ЦО, несе Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва, на балансі якого знаходився житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Відповідача 7 250,27 грн як відшкодування заподіяної шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 порушено провадження у справі № 910/17487/17, судове засідання призначено на 25.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 виправлено технічну описку в найменуванні Відповідача у вступній та описовій частинах ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 10.10.2017.

19.10.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від представника Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" надійшов лист, в якому зазначив, що копії позовної заяви не отримував, а тому не має можливості надати відзив на позовну заяву. Також, просив Суд визначитися з відповідачем по справі.

25.10.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла довідка про відсутність аналогічного спору на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 10.10.2017 року та клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

25.10.2017 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.10.2017 року не виконав.

Суд зазначив, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" не є стороною по справі №910/17487/17, а тому, лист з проханням визначитися з відповідачем по справі та повідомленням про те, що Підприємство не отримувало копії позовної заяви Судом не приймається до розгляду.

Також, Суд відклав розгляд клопотання Позивача про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника та, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо правових підстав покладення на Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" відповідальності за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 розгляд справи відкладено на 08.11.2017 у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

06.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача отримано документи на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2017 та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 08.11.2017 представники Сторін не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 30.10.2017 та 31.10.2017 уповноваженим особам підприємств Сторін ухвали суду від 25.10.2017, представник Відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав. Представник Позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача, яке Судом розглянуто та задоволено.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Позивач та Відповідач про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 08.11.2017, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

16.05.2014 між Приватним акціонерним товариством "Українська страхова група" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2815-14-00007, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зазначеним в п. 3 цього договору, а також пов'язані з відшкодуванням страхувальником збитків, заподіяних ним третім особам, що виникають безпосередньо при володінні, користуванні та розпорядженні майном, зазначеним в п. 3 цього договору.

В п. 3 вказаного договору застрахованим майном значиться 3-х квартира за АДРЕСА_1

24.09.2014 за наслідками пориву розширюючого бака під час пробного запуску ЦО відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, що спричинило пошкодження застрахованого майна.

17.10.2014 Актом про залиття АДРЕСА_1, складеним комісією у складі: майстра т/д ОСОБА_3, майстра з ремонту ОСОБА_4, майстра з ремонту ОСОБА_5, та затвердженого начальником ЖРЕО-411, було зафіксовано, що залиття в квартирі НОМЕР_1 сталася через порив розширюючого бака під час пробного запуску системи ЦО; при обстеженні квартири було виявлено, що внаслідок залиття постраждали: на кухні: стеля - руді плями (вид оздоблення -водоемульсійне пофарбування) - 7,4 кв.м.; в коридорі: стіни (вид оздоблення - шпалери покращеного виробництва) - 24 кв.м., стеля (вид оздоблення -водоемульсійне пофарбування) - 8.7 кв.м.; в кімнаті: вздуття паркету - 13.1 кв.м.; в туалеті: стеля (вид оздоблення -водоемульсійне пофарбування) - 1.1 кв.м. - руді плями.

Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_2, відповідно звіту про незалежну оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику квартири, від 26.09.2014, та висновку № 51-13/11 про розмір матеріального збитку від 07.11.2014, складених оцінювачем ПП "Пліч - Опліч", складає 7 750,27 грн.

Відповідно до Страхового акту №ДКЦВ-8888 від 18.11.2014 Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 7 250,27 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 28022 від 19.11.2014.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що відповідальність за залиття квартири, що сталося через порив розширюючого бака під час пробного записку системи ЦО, несе Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва, на балансі якого знаходився житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Відповідача 7 250,27 грн як відшкодування заподіяної шкоди.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов'язань за Договором добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2815-14-00007 від 16.05.2014, предметом якого є страхування квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, було відшкодовано на користь Страхувальника 7 250,27 грн.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, Суд зазначає, що до Позивача у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до особи, відповідальної за заподіяний збиток із залишком строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вбачається з акту про залиття від 17.10.2014, причиною залиття в квартирі НОМЕР_1 визначено порив розширюючого бака під час пробного запуску системи ЦО.

Листом № 103/46-223 від 05.05.2016 у відповідь на запит Позивача Комунальне підприємствоа «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» повідомило, що розширювальний бак системи підживлення незалежної системи опалення житлового будинку АДРЕСА_1 змонтований під час будівництва даного будинку в 1975 році, який відпрацював понаднормативний термін експлуатації та потребує реконструкції (капітального ремонту). Згідно з Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 335 від 17.06.2013 з 02.09.2013 на праві господарського відання об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва передані від Комунального підприємства по утриманню житлового фонду до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» обслуговувало житловий та нежитловий фонд з 02.09.2013 по 01.04.2015.

Отже, Суд доходить висновку, що будинок АДРЕСА_1 у м. Києві в період залиття квартири НОМЕР_1 перебував на балансі Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний, з-поміж іншого, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Зазначені обов'язки балансоутримувача передбачені також і Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила).

Отже, Суд доходить висновку, що на час настання страхового випадку відповідальність за утримання будинку АДРЕСА_1, зокрема, за його ремонт, ніс Відповідач як балансоутримувач.

Доказів того, що Відповідач за договором передав свої функції з утримання будинку іншій особі, зокрема, управителю, в матеріали справи не подано.

Проте, внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх обов'язків з утримання та ремонту будинку за адресою: АДРЕСА_1 стався порив розширюючого бака під час пробного запуску системи ЦО, що свідчить про наявність вини відповідача, існування причинного зв'язку між протиправною поведінкою (бездіяльністю) Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та понесеними ОСОБА_2 збитками внаслідок залиття квартири.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не було додано Відповідачем належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про відсутність його вини у пориві розширюючого бака під час пробного запуску системи ЦО та відповідно заподіянні збитків.

Згідно зі статтею 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Отже, на підставі викладеного Суд доходить висновку, що Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 7 250,27 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (02002, м.Київ, вул. Челябінська, 9-Г, ідентифікаційний код 38133008) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) 7 250 (сім тисяч двісті п'ятдесят) грн. 27 коп. відшкодування та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 листопада 2017 року

Суддя О.В. Чинчин