ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа № 922/2686/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 2-197д від 08 грудня 2016 року.

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 07 лютого 2017 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" (вх. № 3025Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2017 у справі № 922/2686/17

за позовом ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в о. філії ГПУ "Полтавагазвидобування", м. Полтава
до ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика", м. Харків
про стягнення коштів
ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року до господарського суду Харківської області звернулось з позовом ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (надалі - позивач), в якому просило стягнути з ТОВ "НПП" Укргазгеоавтоматика" (надалі - відповідач) штраф у розмірі 18870,11 грн. за порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору будівельного підряду "Технічне переоснащення пожежної автоматики ГС Солоха. Будівельно-монтажні роботи "під ключ" від 05.10.2016 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2017 р. (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ - НПП "УКРГАЗГЕОАВТОМАТИКА" на користь ПАТ Укргазвидобування (04053, м. Київ, вул. Кудрявська 26/28, ) штраф за прострочення виконання робіт за договором будівельного підряду від 05.10.2016 №1018 у розмірі 18870,11 грн та 1600,00 грн судового збору.

Відповідач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладеним в рішенні, обставинам справи.

Так, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник посилається на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно ви значення до якого виду робіт договором передбачено застосування штрафних санкцій тим самим зробив висновок який не відповідає обставинам справи, оскільки визначена у позовній заяві сума прострочених зобов'язань - 188 701,05 грн як фактично виконаних робіт не відповідає умовам договору, бо не враховує виконання «пусконалагоджувальні роботи», «зведення в введення в експлуатацію» та прийняття майданчика для виконання останніх двох робіт згідно графіку.

Таким чином, простроченими виконанні роботи, відповідно до умов договору вва жаються лише ті, які виконувались після 31.03.2017. Акт виконаних робіт, який має дату підписання після 31.03.2017 є акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2017 на суму 19 628,30 грн.

Згідно п. 8.5. договору у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання.

Тобто, розрахунок штрафу наданий ГПУ «Полтавагазвидобування» не відповідає умовам договору в частині визначення періоду прострочення виконання робіт та визна чення суми прострочених робіт у зв'язку з чим позовна заява не має підстав для задоволен ня.

Вищевказане підтверджується листом позивача № 11-3508 від 05.04.2017 р. в якому позивач повідомляв, що термін виконання робіт по договору завершився 31.03.2017 та всі будівельно-монтажні роботи виконанні на об'єкті після 31.03.2017 будуть прийма тися з нарахуванням штрафних санкцій згідно п. 8.5 договору. Окрім вказаного, господарським судом Харківської області не прийнято до уваги об ставини відсутності вини з боку відповідача щодо прострочення виконання робіт за дого вором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 07.11.2017.

Позивач 07.11.2017 надав за вх. № 11215 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та пояснення до неї доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між ТзОВ НВП Укргазгеоавтоматика (виконавець) та ПАТ Укргазвидобування в особі філії ГПУ Полтавагазвидобування (замовник) було укладено договір будівельного підряду Технічне переоснащення пожежної автоматики ГС Солоха. Будівельно-монтажні роботи під ключ, що зареєстрований в юридичному відділі ГПУ Полтавагазвидобування за №1018 від 05.10.2016 (надалі - договір).

За умовами укладеного договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами побудувати та укомплектувати необхідним устаткування за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк обєкти, а замовник зобовязується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний обєкт (п.1.1 договору).

Вид робіт за договором будівельно-монтажні роботи з укомплектуванням необхідним устаткуванням.

Відповідно до п. 1.4 договору обсяг, перелік і зміст робіт визначаються у проектно-кошторисній документації, що є невідємною частиною договору та погоджується сторонами шляхом підписання зведеної договірної ціни.

За умовами п. 4.2.1 договору підрядник зобовязаний приступити до будівництва не пізніше строку, встановленого п 2.1 договору.

В другому розділі договору сторони закріпили умови щодо строків виконання робіт. Так, початок виконання робіт протягом пяти днів після передачі будівельного майданчика. Закінчення виконання робіт 31.03.2017. Строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 до договору) та графіку поставки устаткування (додаток №5).

Згідно додатку №1 до договору будівельно-монтажні роботи виконуються в строки (термін) 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі будівельного майданчика (а.с. 24).

Акт здачі-приймання будівельного майданчика було підписано сторонами 11.10.2016, таким чином, з урахуванням встановленого додатком №1 до договору строку виконання будівельно-монтажних робіт, вони мали бути завершені 09.01.2017.

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок та актів, вбачається, що будівельні роботи було виконано наступними частинами:

- 31.01.2017 на суму 11698,28 грн (довідка КБ-3, Акт №1 КБ-2в від 31.01.2017);

- 31.03.2017 на суму 157374,47 грн (довідка КБ-3, Акт №1 КБ-2в від 31.03.2017);

- 31.05.2017 на суму 19628,30 грн (довідка КБ-3, Акт №1 КБ-2в від 31.05.2017)

Надані довідки та акти підписано замовником та підрядником.

На виконання умов договору позивач здійснив оплату за виконану роботу, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №5648 від 16.03.2017 на суму 11698,28 грн;

- №463 від 18.05.2017 на суму 157374,47 грн;

- №539 від 13.07.2017 на суму 19628,30 грн.

З огляду на умови укладено сторонами договору, та фактичні відносини, що між сторонами склалися, колегія суддів дійшла висновку про порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт виконавцем.

Щодо заперечень відповідача, викладених в апеляційній скарзі, обґрунтованих посиланням на п.2.2 договору, колегія суддів зазначає, що вони не в повній мірі відповідають умовам укладеного договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено загальний строк закінчення виконання усіх робіт за договором (до 31.03.2017), в той час як строк виконання робіт та поставки устаткування окремо встановлені графіком виконання будівельних робіт (додаток №1) та графіком поставки устаткування (додаток №5) (п. 2.3 договору).

За графіком виконання будівельних робіт (а.с. 24) сторони встановили, що будівельно-монтажні роботи виконуються у строк 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі будівельного майданчика, пусконалагоджувальні роботи виконуються у строк 7 календарних днів та введення в експлуатацію протягом 3 календарних днів.

Враховуючи викладене, виконавець мав завершити виконання будівельно-монтажних робіт до 09.01.2017.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 193 ГК України, та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.5 укладеного сторонами договору передбачена відповідальність підрядника за порушення з його вини строків виконання робіт у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання.

Загальна вартість робіт, виконаних з простроченням становить 188701,05 грн.

Відповідно штраф, що підлягає стягненню з відповідача становить 18870,11 грн.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, умови підписаного сторонами договору, встановлені обставини і наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимоги позивача у повному обсязі.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності вини з боку відповідача щодо прострочення виконання робіт за дого вором.

Обґрунтовуючи незгоду із рішенням місцевого господарського суду, відповідач зробив заяву про відсутність вини у невиконанні зобовязання, що обумовлено неможливістю виконання з причин, що не залежать від волі виконавця, а саме тим, що на протязі виконання робіт відповідачем направлялися листи з повідомленнями про те, що робочий проект має помилки та невідповідності реальних обсягів робіт запроекто ваним. Вказані зауваження були викладені з проханням надати рішення замовника щодо подальшого виконання робіт.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає заперечення відповідача безпідставними.

Так, ч.1,2 ст. 614 ЦК України закріплена презумпція вини особи, яка не виконала зобовязання особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Тому обовязок доведення відсутності своєї вини в невиконанні зобовязання покладений на відповідача.

В обґрунтування твердження про відсутність вини виконавця щодо прострочення виконання робіт, він посилається на лист № 1039 від 03.11.2016 р. на який отримано відповідь № 11-11409 від 10.11.2016 разом з листом проектної організації, лист №1240 від 09.12.2016, на який отримано відповідь № 11-12694 від 13.12.2016 без конкретизації на кожне поставлене питання, результат виробничої наради щодо виконання предмету договору - протокол від 06.03.2017.

Дослідивши дані документи, колегія суддів зазначає, що дійсно виконавець дійсно звертався до замовника щодо наявності недоліків у проектній документації та деякі зауваження були прийняті замовником, але, як вбачається з матеріалів справи, виконавець жодного разу не звернувся з заявою про продовження строків виконання робіт за договором у звязку з наявністю недоліків у проектній документації, наданої замовником, та браку часу на їх усунення.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, строки виконання робіт замовником не були продовжені та у звязку з цим були порушені строки виконання будівельно-монтажних робіт виконавцем.

За таких умов твердження відповідача про відсутність вини збоку виконавця суперечить матеріалам справи та є бездоказовим.

Згідно зі ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, враховуючи відсутність доказів відсутності вини відповідача у невиконанні зобовязання, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав до задоволення позову.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2017 у справі № 922/2686/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2017 у справі № 922/2686/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.