КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа№ 910/13189/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників

від позивача: Гарнага П.А.,

від відповідача: Дрищ С.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. у справі №910/13189/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

про визнання додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про визнання укладеною додаткової угоди №12 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №207тіт від 09.06.2009р., якою встановлено орендну плату за базовий місяць оренди (червень 2016 року) в розмірі 16356,67 грн в редакції підписаній Позивачем та направленій на адресу Відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. у справі №910/13189/17 позовні вимоги задоволено повністю, визнано укладеною з дня набрання рішенням суду законної сили додаткову угоду №12 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №207тіт від 09.06.2009р., якою встановлено орендну плату за базовий місяць оренди (червень 2016 року) в розмірі 16356,67 грн в редакції, підписаній Позивачем та направленій на адресу Відповідача; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1600 грн 00 коп. - судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивачем вчинені обумовлені діючим законодавством дії щодо зміни умов договору (укладання додаткової угоди №12) в частині орендної плати, а Відповідач в обумовлений ст.181,188 Господарського кодексу України строк не надав обґрунтовану відповідь (згоду на укладання чи відмову від укладання додаткової угоди №12), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідач не надав згоди на укладення додаткової угоди №12, а тому вказану угоду слід вважати неукладеною. Разом з тим, місцевий суд, визнавши додаткову угоду укладеною, порушив принцип свободи договору.

Також Відповідач зазначає про відсутність порушеного права Позивача, оскільки законодавством не визначено такий спосіб захисту як визнання договору укладеним. Відповідач звертає увагу на те, що розмір орендної плати, визначений Позивачем у додатковій угоді №12, не відповідає Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 24.10.2017р.

24.10.2017р. Позивач подав до суду пояснення на апеляційну скаргу, в яких заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого суду без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

09.06.2009р. між Позивачем та ТОВ "Астеліт" укладено договір №207тіт оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п.1.1 якого (в редакції додаткової угоди №5 від 01.03.2013р.) Позивач передає, а ТОВ "Астеліт" приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину металевої площадки загальною площею 1,5 кв.м. на відмітці 55 м. несучої башти димової трубки ВОК, що перебуває на балансі Позивача (інв. №272).

Відповідно до п.1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення антен базової станції стільникового зв'язку.

Згідно з п.3.1. договору (в редакції додаткової угоди №5 від 01.03.2013р. та додаткової угоди №8 від 20.07.2015р.) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий (січень 2013) місяць оренди - 4489,45 грн.

Відповідно до п.3.5. договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках передбачених чинним законодавством.

Згідно з п.10.3. договору зміна умов цього договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом 1 місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

У подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до договору, якими були змінені площа об'єкту оренди, орендна плата та строк дії договору.

09.03.2016р. між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду №9 до договору, відповідно до якого у зв'язку із зміною банківських реквізитів та назви орендаря розділ 11 викладено у наступній редакції: орендодавець - Позивач, орендар - Відповідач.

05.10.2016р. між сторонами укладено додаткову угоду №11 до договору, за умовами п.1 якої Відповідач зобов'язується в строк до 31.12.2016р. 1) забезпечити проведення та рецензування незалежної оцінки орендованого згідно договору оренди №207тіт від 09.06.2009р. майна станом на 31.05.2016р. відповідно до вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. №1440 (п.1.1 угоди); 2) укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди №207тіт від 09.06.2009р., пов'язаних зі зміною вартості об'єкта оренди, визначеною згідно з висновком про вартість орендованого майна станом на 31.05.2016р., та як наслідок, зміною орендної плати за базовий (перший) місяць оренди (п.1.2 договору); 3) платити різницю в орендній платі, якщо така виникне внаслідок переоцінки орендованого майна, починаючи з 09.06.2016р. (п.1.3 договору); 4) продовжити строк дії договору №207тіт від 09.06.2009р. на наступний термін - до 08.06.2017р., за умови виконання п.1 цієї додаткової угоди (п.2 угоди).

Відповідно до п.3 угоди сторони погоджуються, що договір оренди №207тіт від 09.06.2009р. буде достроково розірваний, якщо Відповідач не виконає зобов'язання п.1 цієї додаткової угоди.

На виконання додаткової угоди №11 за замовленням Відповідача ТОВ "ТР ІНВЕСТ-КОМПАНІ" проведено оцінку з визначення ринкової вартості майна з метою подальшого розрахунку орендної плати. За результатами вказаної оцінки 23.01.2017р. ТОВ "ТР ІНВЕСТ-КОМПАНІ" складено висновок, згідно якого вартість орендованого майна станом на 30.06.2016р. становить 490700,00 грн без ПДВ, ПДВ (20%) - 98140,00 грн, що загалом складає 588840,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Листом від 17.02.2017р. №14-09-892 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області надало відповідь на лист Позивача від 06.02.2017р. №429/03/14-25 щодо погодження розрахунку орендної плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна та погодило розрахунок плати за базовий місяць оренди (червень 2016 року) в сумі 16356,67 грн.

Листом від 22.03.2017р. вих. №997/03/14-111 Позивач звернувся до Відповідача з пропозицією підписати додаткову угоду №12, згідно якої п.3.1. договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 4 жовтня 1995 року №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (червень 2016 ) 16356,67 грн".

До вказаного листа Позивачем було додано підписану Позивачем додаткову угоду №12 до договору та розрахунок орендної плати. 27.03.2017р.

Відповідач отримав лист Позивача від 22.03.2017р. вих. №997/03/14-111 з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до ч.4 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ч.1 ст.187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до ч.2 ст.187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно з ч.2 ст.188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ч.3 ст.188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до ч.4. ст.188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з ч.5 ст.188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі передачі спору на розгляд суду договір оренди вважається укладеним з моменту набрання чинності рішенням суду про укладення договору оренди і на умовах, зазначених у ньому.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є: орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Як підтверджується матеріалами справи між Позивачем та ТОВ "Астеліт" (перейменовано у Відповідача) укладено договір №207тіт оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 09.06.2009р., відповідно до якого Позивач передав, а ТОВ "Астеліт" прийняло в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину металевої площадки загальною площею 1,5 кв.м. на відмітці 55 м. несучої башти димової трубки ВОК, що перебуває на балансі Позивача (інв. №272).

У подальшому між сторонами було укладено декілька додаткових угод до договору, якими змінювалися умови договору, зокрема, розмір орендної плати та строк дії договору.

Також сторонами було укладено додаткову угоду №11 до договору оренди, відповідно до якої Відповідач зобов'язався, зокрема, в строк до 31.12.2016р. забезпечити проведення та рецензування незалежної оцінки орендованого згідно договору оренди №207тіт від 09.06.2009р. майна станом на 31.05.2016р., укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди №207тіт від 09.06.2009р., пов'язаних зі зміною вартості об'єкта оренди, визначеною згідно з висновком про вартість орендованого майна станом на 31.05.2016р., та як наслідок, зміною орендної плати за базовий (перший) місяць оренди та продовжити строк дії договору №207тіт від 09.06.2009р. на наступний термін - до 08.06.2017р.

На виконання вказаної угоди за замовленням Відповідача ТОВ "ТР ІНВЕСТ-КОМПАНІ" проведено оцінку з визначення ринкової вартості майна з метою подальшого розрахунку орендної плати та надано висновок від 23.01.2017р. згідно якого вартість орендованого майна станом на 30.06.2016р. становить 490700,00 грн без ПДВ. На підставі даного висновку Позивач здійснив розрахунок розміру орендної плати за базовий місяць оренди (червень 2016 року), що в сумі склав 16356,67 грн та звернувся листом від 22.03.2017р. вих. №997/03/14-111 до Відповідача з пропозицією підписати додаткову угоду №12. Однак, відповіді на лист №997/03/14-111 Позивач не отримав, а додаткова угода №12 до договору залишилась не підписаною з боку Відповідача.

Вказаними діями Відповідач порушив п.10.3 договору оренди, ст.181, 188 Господарського кодексу України, оскільки не надав відповіді на пропозицію Позивача відповідно до законодавства України, зокрема, у разі наявності розбіжностей щодо умов договору, та порушив своє зобов'язання, викладене у додаткової угоди №11 від 05.10.2016р. щодо подальшого укладення додаткової угоди до договору оренди з новим визначенням розміру орендної плати.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення вимог Позивача та визнання укладеною додаткової угоди №12 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №207тіт від 09.06.2009р.

Разом із тим, апеляційний суд не погоджується з вимогами Позивача в частині розміру орендної плати у сумі 16356,67 грн з огляду на таке.

Як вбачається із п.3.5 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення антен базової станції стільникового зв'язку.

23.11.2016р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №930, якою вніс зміни до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу. Відповідно до абз.9, 10 п.9 додатку 2 вказаної Методики за розміщення антен; технічних засобів і антен операторів телекомунікацій, які надають послуги рухомого (мобільного) зв'язку, операторів та провайдерів телекомунікацій, які надають послуги доступу до інтернету орендна ставка становить 18% від вартості орендованого майна.

Проте Позивач, встановлюючи розмір орендної плати у сумі 16356,67 грн, керувався ставкою у 40% від вартості орендованого майна у сумі 490700,00 грн без ПДВ, яка встановлена для орендарів офісних приміщень операторів телекомунікацій.

Таким чином, на підставі абз.9, 10 п.9 додатку 2 вказаної Методики апеляційний суд приходить до висновку, що розмір орендної плати повинен становити 7360,50 грн (18% від 490700,00 грн).

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що оскільки він не надав згоди на укладення додаткової угоди №12, вказану угоду слід вважати неукладеною, та що місцевий суд порушив принцип свободи договору з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З наведеної статті вбачається, що свобода договору обмежується тим, що сторони не можуть діяти всупереч положенням Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства України. Так, обов'язковість вимог з перегляду ринкової вартості об'єктів оренди, що перебувають у державній власності визначається п.2 ст.11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Разом із тим, доказів, що Відповідач повернув Позивачу об'єкт оренди матеріали справи не містять, зокрема, акту приймання-передачі. Крім того, угодою №11 від 05.10.2016р. Відповідач підтвердив намір про продовження користування об'єктом оренди.

Також Відповідач зазначає про відсутність порушеного права Позивача, оскільки законодавством не визначено такий спосіб захисту як визнання договору укладеним.

Згідно з ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, в тому числі, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Дізнавшись про порушення своїх прав Позивач отримав право обирати способи захисту порушених прав, зокрема у вигляді зміни господарських правовідносин, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору, що передбачено ст.20 Господарського кодексу України.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що місцевий суд неправомірно не прийняв до уваги відзив Відповідача, оскільки вказаний відзив вих. №2156 від 13.09.2017р. на позовну заяву Відповідач подав о 12:22 годині через канцелярію місцевого суду, що підтверджується відтиском печатки канцелярії та даними внесеними в систему "Діловодство спеціалізованого суду" за номером 01-37/31264/17, тобто після закінчення судового засіданні 13.09.2017р. о 11:30, а тому даний відзив не враховувався судом, оскільки був поданий до суду після винесення судового рішення та оголошення вступної та резолютивної частин у судовому засіданні 13.09.2017р.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення місцевого суду підлягає відповідній зміні.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. у справі №910/13189/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. у справі №910/13189/17 змінити. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково. Визнати укладеною з дня набрання рішенням суду законної сили додаткову угоду №12 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №207тіт від 09.06.2009р., з встановленням орендної плати за базовий місяць оренди (червень 2016 року) в розмірі 7360,50 грн, в редакції підписаній Державним спеціалізованим підприємством "Чорнобильська АЕС" (07100, Київська обл., місто Славутич, вулиця 77-ї Гвардійської Дивізії, будинок 7/1; ) та направленій на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (03110, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 11, літера "А"; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (03110, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 11, літера "А"; ) на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (03110, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 11, літера "А"; ) судовий збір у сумі 800 (вісімсот) грн 00 коп.»

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов