ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017р. Справа № 917/1829/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (м. Полтава, вул.Старий Поділ, буд.5, адреса для листування: 39601, м.Кременчук, пр-т Свободи, буд. 8)

до Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (39622, м. Кременчук, вул. Героїв України, буд. 39-А)

про стягнення 11 763 грн. 26 коп.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 11 763 грн. 26 коп. згідно договору постачання теплової енергії в гарячій воді № 1746 від 01.01.2010р., з них: 9394,37 грн. - пені, 1361,04 грн. - інфляційних, 1007,85 грн. - 3% річних.

Відповідач у письмових поясненнях проти позову заперечує, посилаючись на те, що терміни розрахунків, передбачені договором № 1746 від 01.01.2010р., не узгоджені з процедурою здійснення видаткв бюджету, між сторонами укладені договори про закупівлю теплової енергії № 1746/6 від 12.12.2016р., № 1746/7 від 09.03.2017р. (а.с.64).

Відповідач у письмових поясненнях також просить суд зменшити розмір пені на 90% (а.с.64).

В судовому засіданні 21.11.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (позивачем) та Кременчуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (відповідачем) було укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 1746 від 01.01.2010р. (далі - Договір), (а.с.14-19).

Відповідно до п. 1.1 Договору теплопостачальна організація (позивач) зобов'язалась надавати відповідачу (споживачеві) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно п. 2.2.2 Договору відповідач зобовязався оплачувати постачальнику вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного договору, згідно з умовами цього Договору та додатку до нього № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію.

Відповідно до додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (а.с.19) розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними.

Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

За період жовтень 2016р. - травень 2017р. позивач поставив відповідачу теплової енергії на загальну суму 1019736,25 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої теплової енергії від 24.10.2016р., від 18.11.2016р., від 29.12.2016р., від 30.01.2017р., від 20.02.2017р., від 20.03.2017р., від 13.04.2017р., від 13.05.2017р.(а.с. 57-63).

На оплату вказаної суми позивачем були виписані рахунки за №№ 1746 від 24.10.2016р., від 18.11.2019р., від 29.12.2016р., від 30.01.2017р., від 20.02.2017р., від 20.03.2017р., від 13.04.2017р., від 13.05.2017р. (а.с.25-32).

Вказані рахунки були вручені відповідачу, що підтверджується виписками з книги вручення рахунків за період жовтень 2016р. - травень 2017р. (а.с.33-40).

Позивач вказує, що відповідачем було повністю проведено оплати за теплову енергію, в підтвердження чого надано платіжні доручення № 70 від 27.03.2017р., № 126 від 22.05.2017р., № 30 від 22.05.2017р., № 95 від 24.04.2017р., № 24 від 24.04.2017р., № 69 від 27.03.2017р., № 55 від 20.03.2017р., № 11 від 20.03.2017р., № 35 від 27.12.2016р., № 30 від 28.11.2016р., № 287 від 27.12.2016р., № 254 від 28.11.2016р., № 33 від 28.11.2016р., № 234 від 07.11.2016р. (а.с.104-117).

Проте, позивач зазначає, що проведені оплати були здійснені відповідачем з порушенням строку, встановленого Договором. Тому позивач заявив вимоги про стягнення 9394,37 грн. пені, нарахованої за період 01.11.2016р. 22.05.2017р., 1361,04 грн. інфляційних за лютий 2017р., 1007,85 грн. - 3 % річних за період 01.11.2016р. - 22.05.2017р. (розрахунки а.с. 22-24).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Заперечення відповідача судом відхиляються з таких мотивів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання електричної енергії правовідносин з приводу на постачання теплової енергії в гарячій воді, обсяги та вартість поставленої за договором енергії.

При цьому, позивачем підставою позову визначено договір № 1746 від 01.01.2010р. на постачання теплової енергії в гарячій воді, а відповідач надав договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді: № 1746/6 від 25.02.2016р. на 2016 рік, № 1746/7 від 09.03.2017р. на 2017 рік.

Як вбачається зі змісту наданих відповідачем договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, укладених між сторонами, № 1746/6 від 25.02.2016р. на 2016 рік, № 1746/7 від 09.03.2017р. на 2017 рік (а.с. 72-80), їх умови визначають загальні положення поставки теплової енергії, обсяги постачання теплової енергії на період їх дії, ціну договору, строк поставки, загальні умови оплати та відповідальності, загальний перелік прав та обов"язків. При цьому, у розділі ХІ "Інші умови договору" (п.11.2) сторони узгодили, що умови постачання теплової енергії, не передбачені цими Договорами, регулюються між сторонами чинним законодавством, Правилами користування тепловою енергією та договором № 1746 від 01.01.2010р. на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Оскільки саме умови договору № 1746 від 01.01.2010р. на постачання теплової енергії в гарячій воді визначає порядок розрахунків за спожиту теплову енергію (Додаток № 4), визначає розмір відповідальності сторін (розділ 4, п. 6 Додатку № 4), вимоги позивача судом оцінюються, виходячи з умов договору № 1746 від 01.01.2010р. на постачання теплової енергії в гарячій воді.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт оплати відповдіачем теплової енергії, з порушенням встановлених договором № 1746 від 01.01.2010р. строків.

В п.4.2.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Такі ж умови узгоджені сторонами в п.6 Додатку № 4 до Договору.

На підставі цих положень позивач заявив вимоги про стягнення 9394,37 грн. пені, нарахованої за період 01.11.2016р. 22.05.2017р.

Судом встановлено, що позивачем терміни прострочення платежів визначені правильно, нарахування пені проведено у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України в межах шестимісячного строку, враховано обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ; розрахунок проведено правильно.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 9394,37 грн. пені є правомірними та підлягають частковому задоволенню.

Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90 відсотків, оскільки відповідач є міжшкільним навчальним закладом, не господарюючим субєктом, утримується за рахунок місцевого бюджету і здійснює свою діяльність на основі кошторису.

Згідно п.3 ст.83 ГПК України господарський суд має право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до Статуту Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (а.с.81-103) даний заклад здійснює навчально-виховний процес за денною формою навчання. Серед головних завдань закладу, зокрема, є забезпечення реалізації права громадян на повну загальну середню освіту, виховання громадянина України, виховання шанобливого ставлення до родини, поваги до народних традицій і звичаїв, державної та рідної мови, національних цінносей українського народу та інших народів і націй, формування і розвиток соціально зрілої, творчої особистості з усвідомленою громадською позицією, почуттям національної самосвідомості, особистості, підготовленої до професійного самовизначення, розвиток особистості учня, його здібностей і обдарувань, наукового світогляду, створення умов для оволодіння системою наукових знань про природу, людину і суспільство (п.1.6 Статуту). Джерелами формування кошторису навчального закладу є кошти засновника (територіальної громади міста Кременчука в особі Кременчуцької міської ради), кошти державного бюджету; кошти місцевого бюджету; інші кошти (п. 6.3 Статуту).

Враховуючи те, що терміни прострочки сплати основного боргу є незначними, відповідач є бюджетною організацією, відповідач є шкільним навчальним закладом, а також ступінь виконання боржником зобовязань за укладеним договором (повну оплату), керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені та стягнення з відповідача 1000,00 грн. пені. Дана сума, на думку господарського суду, є достатньою мірою відповідальності для відповідача за порушення умов договору та несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії позивачем.

В іншій частині - вимоги про стягнення пені відхиляються судом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Наведене не було враховано позивачем при визначенні періодів нарахування інфляційних. Так, за зобов"язаннями січня 2017р. позивачем нараховано 1361,04 грн. інфляційних за період лютий 2017р. Проте, за умовами договору відповідач мав оплатити поставлену в січні теплову енергію до 07.02.2017р. Отже, інфляційні можуть нараховуватися лише з березня 2017р.

Оскільки нарахування інфляційних проведено не за повний місяць існування боргу, у позові щодо стягнення 1361,04 грн. інфляційних за період лютий 2017р. слід відмовити в зв"язку безпідставністю цих вимог.

Позивачем також нараховано 1007,85 грн. - 3 % річних за період 01.11.2016р. - 22.05.2017р. В цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 22.09.2017р. № 641633 (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст. 44 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (39622, м.Кременчук, вул. Героїв України, буд.39-А; ідентифікаційний код 24826822) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (м. Полтава, вул. Старий Поділ, буд.5; ідентифікаційний код 00131819) 1000грн. 00коп. пені, 1007 грн. 85 коп. річних, 1600 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 23.11.2017р.

Суддя Безрук Т. М.