ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2017 р. Справа № 911/3272/17

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України», м. Бориспіль Київської області

про банкрутство

За участю представників:

від заявника: ОСОБА_1 (договір від 17.11.2017 №21-17);

від органів виконавчої служби: не зявились;

від державного реєстратора: не зявились;

від відділу з питань банкрутства: не зявились

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України» (далі - ТОВ «Гофра України», заявник, товариство) звернулось до Господарського суду Київської області (далі-суд) із заявою у якій просить порушити справу про банкрутство ТОВ «Гофра України» в порядку передбаченому ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», визнати ТОВ «Гофра України» банкрутом, відкрити щодо ТОВ «Горфа України» ліквідаційну процедуру та призначити ліквідатором ОСОБА_2

Заяву обґрунтовує ст. 110, 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) та вказує, що підприємство не має потенційної платоспроможності необхідної для здійснення основної діяльності, вартості майна товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів, а тому протоколом від 03.10.2017 прийнято рішення про звернення до суду із заявою про порушення провадження справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 09.11.2017 заява прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2017.

Під час судового засідання представник заявника підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники у судове засідання не зявились, про час та місце повідомлялись належним чином і своєчасно, письмових пояснення суду не надали. Ураховуючи зазначене та абз.2 ч.1 ст.16 Закону, суд визнав за можливе розглянути зазначену заяву без їх участі.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.10.2017 (а.с.9-14) ТОВ «Гофра України» () 21.07.2010 було зареєстровано як юридична особа, єдиним засновником якої є ОСОБА_2, що також підтверджується статутом ТОВ «Гофра України», у редакції 2017 року (а.с.15-33).

27.03.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гофра України», яке оформлено протоколом №10 (а.с.33), вирішено: припинити діяльність товариства шляхом його ліквідації, у звязку з незадовільним станом на фінансовому ринку, складним становищем на відповідному ринку товарів та послуг; звільнено ОСОБА_2 з посади директора товариства з 27.03.2017 у звязку з ліквідацією товариства; призначено ліквідаційну комісію та затверджено її склад (голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2, члени ліквідаційної комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_4О.); провести процедуру ліквідації строком в три місяці та забезпечити здійснення відповідних заходів повязаних з ліквідацією товариства; встановити термін для заявлення вимог кредиторам у відповідності до законодавства України протягом двох місяців з дня опублікування повідомлення про прийняття учасниками рішення про припинення діяльності товариства. На підставі зазначеного рішення, у Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстрі зроблено відповідний запис від 27.03.2017 №0040643 щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

30.06.2017 ліквідатором складений та підписаний акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами (а.с.53), відповідно до якого, у товариства існує кредиторська заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зерно України» у розмірі 32 176,78грн.

17.08.2017 рішенням суду у справі 911/1753/17 зобовязано ТОВ «Гофра України» включити кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 150 189 969,06 грн (а.с.41-47).

Із змісту довідки про перелік кредиторів вимоги яких визнаються товариством від 30.08.2017 (а.с.39) вбачається, що єдиним кредитором за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.10.2016 №12-1/10/16 (а.с.54-56) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зерно України», заборгованість перед яким складає 32 176,78грн.

Водночас, головою ліквідаційної комісії ТОВ «Гофра України» складені та підписані довідки про відсутність: осіб, які мають невиконанні зобовязання перед товариством від 30.08.2017 (а.с.49); рахунків, на яких обліковуються цінні папери, що належать товариству від 31.08.2017 (а.с.50); майна товариства, що перебуває у заставі або є обтяженим у іншій спосіб від 30.08.2017 (а.с.51); майна товариства від 30.08.2017 (а.с.52).

03.10.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гофра України», яке оформлено протоколом №11 (а.с.37-38), вирішено затвердити проміжний ліквідаційний баланс товариства станом на 01.10.2017 та звернутися до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону, боржник зобов'язаний звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі, зокрема, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений ст. 110 та ст.111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст.95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Так, ч.ч.4,7,8,10 ст.111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Проте, доказів, які б підтверджували надання органам доходів і зборів, Пенсійному фонду України, фонду соціального страхування відповідних документів, а також результатів перевірки зазначених органів щодо визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування тощо, заявником суду надано не було.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.11 Закону про банкрутство до заяви боржника про порушення справи додаються:

установчі документи боржника юридичної особи;

бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату;

перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

перелік майна, що перебуває в заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором;

перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення;

відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

відомості про рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити;

рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство;

інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

На виконання зазначено припису, заявником, зокрема, надано суду відповідні довідки, які складені та підписані ним особисто (а.с.49-52). Проте, відповідно до ст. 34 ГПК України зазначені довідки не можуть судом братись до уваги, оскільки зазначена інформація повинна надаватись відповідними реєстраційними та податковими органами (депозитарними установами тощо) у вигляді запитів-відповідей, витягів (довідок) тощо.

Крім того, у встановленому абз.3 ч.3 ст. 11 Закону заявником не наданий повний перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником. До того ж, заявником не надано доказів щодо наявної у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зерно України» саме у розмірі 32 176,78грн, тоді як відповідно до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 12.10.2016 №12-1/10/16 розмір допомоги становить 50 000,00грн на строк до 10.10.2019.

Суд зазначає, що дотримання зазначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням відповідних доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.95 Закону, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження у справі в порядку даної статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Отже, документи, які підтверджують наявність або відсутність майна та майнових активів боржника не можуть бути надані суду після порушення справи, оскільки на відміну від позовного провадження, порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

За наведених обставин, суд вважає, що заявником не дотримано всіх передбачених законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі ст.95 Закону, що в свою чергу унеможливлює провести аналіз активів і пасивів боржника та належним чином з'ясувати питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

У силу приписів ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на положення ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ч.7 ст.16 Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Законом. (ч.8 ст.16 Закону).

Керуючись ст.ст. 33-34, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гофра України» у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Суддя О.С. Янюк