РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа №910/11426/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про стягнення 50 000,00 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Алендар Ю.І. за дов.

від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про стягнення 50 000,00 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту № 2-00 від 08.04.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 14.07.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.09.2017.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 04053, м. Київ, вул. Артема,37-41, оф.407.

05.09.2017 представник Відповідача в судове за сідання не з'явився, через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час.

Клопотання Відповідача було задоволено судом, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 відкладено розгляд справи до 19.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 відкладено розгляд справи до 03.10.2017.

На призначені судові засідання 19.09.2017 та 03.10.2017 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 11.08.2017.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 року о 14 год. 30 хв. в місті Слов'янську по вул. Ленінградській трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ 2107» (д.н. НОМЕР_1), власником якого є ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Toyota Rav 4" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №97039650 від 06.10.2016.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» (д.н. НОМЕР_1) порушив правила безпеки дорожнього руху - пункти 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "Toyota Rav 4" (д.н. НОМЕР_2). Дані обставини підтверджуються вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (справа №243/9010/16-к, провадження №1-кп/243/753/2016), копія якого містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Toyota Rav 4" (д.н. НОМЕР_2), який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 2-00 від 08.04.2016.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №2-00 від 08.04.2016, на підставі страхового акту від 15.09.2016 №5262-02 позивачем виплачено страхувальнику 338 396,21 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.09.2016 №15236, від 16.09.2016 №15367, від 19.09.2016 №15519.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "ВАЗ 2107" (д.н. НОМЕР_1) ", ОСОБА_3, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України встановлено постановою Словянського міськрайонного суду м. Слов'янська (справа №243/9010/16-к, провадження №1-кп/243/753/2016).

На час скоєння вищевказаної ДТП (01.08.2016) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, під час експлуатації автомобіля ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/6157207 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/6157207 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1 , на час спірної ДТП.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 6.4, 6.4.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 2-00 від 08 квітня 2016 року, укладеного між Приватним акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" та ОСОБА_4, при пошкоджені транспортного засобу внаслідок страхового випадку страховик або уповноважена ним особа (аварійний комісаріат) складає кошторис збитків, в який включається вартість запасних частин, деталей, матеріалів (з урахуванням або без урахування зносу згідно умов цього договору) і ремонт робіт. Кошторис збитків на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування транспортного засобу. Вказані документи повинні мати певний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин і матеріалів, необхідних для виконання робіт.

Пунктом 6.6. договору визначено, що розмір страхового відшкодування у разі пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ розраховується на підставі даних складу пошкодження транспортного засобу і документів, які підтверджують факт страхового випадку і розмір заподіяного збитку. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати ліміту відповідальності страховка по ТЗ на момент настання страхового випадку.

Розмір страхового відшкодування дорівнює сумі заподіяних збитків з урахуванням наступних коригувань: - встановленої в цьому договорі франшизи (вираховується); - додаткових витрат страховика (його представника) пов'язаних з рятування застрахованого ТЗ та або зменшення збитків заподіяних внаслідок настання страхового випадку; - пропорційної відповідальності страховика; - спеціальні умови визначені в цьому договорі; - одержаної суми відшкодування збитків від особи, відповідальної за відшкодування цих збитків.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до рахунку СТО на оплату №1039 від 25.08.2016 складає 596 333,90 грн.

Проте, 14.09.2016 ОСОБА_4 було узгоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 338 396,21 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Toyota», д.р.н. НОМЕР_2, склав 338 396,21 грн., відповідно до страхового акта від 15.09.2016 №5262-02. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 338 396,21 грн. суду також доведений (підтверджується платіжними дорученнями №15236 від 15.09.2016 на суму 138 396,21 грн., №15367 від 16.09.2016 на суму 100 000,00 грн., №15519 від 19.09.2016 на суму 100 000,00 грн.).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/6157207 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000,00 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (338 396,21 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом № АЕ/6157207 дорівнює 0,00 тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 50 000,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м.Київ, вул. вул. Артема, будинок 37-41, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ВУСО" (03680, м.Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 31, ) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.10.2017

Суддя І.І. Борисенко