ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.2017р. Справа №905/1838/17

за позовом Державного підприємства Донецький експертно-технічний центр Держпраці,

м.Мирноград

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 81799,12 грн.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя О.В. Попов

Суддя М.О. Лейба

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство Донецький експертно-технічний центр Держпраці, м.Мирноград, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 81799,12 грн., у тому числі основний борг в сумі 65598,00 грн., інфляція в сумі 2523,61 грн., три проценти річних в сумі 690,13 грн., пеня в сумі 8395,52 грн. та штраф в сумі 4591,86 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань з оплати виконаних робіт за договором №2288 від 08.11.2016р.

Відповідач надав заперечення на позов від 02.10.2017р., в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність в нього документів щодо робіт, про стягнення вартості яких заявлені позовні вимоги. Крім цього, відповідач стверджує про відсутність доказів вручення позивачем передбачених договором документів відповідачу та, як наслідок, недоведеність виконання позивачем своїх зобовязань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

08.11.2016р. між сторонами був підписаний договір №2288, за умовами якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (виконавець) зобовязується виконати роботу (далі-робота). Назва роботи: експертиза щодо додержання вимог законодавства з питань ОП та ПБ під час виконання робіт підвищеної небезпеки згідно додатка 2 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р. та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки згідно додатка №3 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р. (Перелік машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки згідно додатку №3 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р.) (п.п.1.1 договору).

За правовою природою вищевказаний договір є договором підряду, за яким, відповідно ст.837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п.1.2 договору виконавець виконує роботу, зазначену в п.1.1 договору згідно з письмовою заявкою замовника на обєктах, що належать замовнику.

Виконавець розпочинає роботу за умови, що замовник надав виконавцю необхідну документацію для виконання роботи відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки та/або надання обєкта/обладнання для обстеження (п.3.1 договору).

Строк виконання робіт становить 20 робочих днів, при додержанні замовником вимог п.3.1 договору (п.3.2 договору).

За умовами п.п.4.1-4.2 договору здавання-приймання виконаної роботи здійснюється сторонами за актом здавання-приймання виконаної роботи. За підсумками виконаної роботи виконавець складає і підписує акт здавання приймання-виконаної роботи.

Згідно з п.2.1 договору загальна вартість роботи, передбаченої в п.1.1 договору є договірною і складає 65598,00 грн., в тому числі ПДВ 10933,00 грн., що підтверджується Протоколом узгодженої договірної вартості роботи (додаток №1).

Відповідно до п.10.1 договору №2288 від 08.11.2016р. останній вважається укладеним з дня його підписання сторонами та набирає чинності з дня виконання першої події повязаної з виконання одної із сторін своїх зобовязань за цим договором та діє до 31.12.2016р., а в частині невиконання зобовязань, до повного невиконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою від 21.12.2016р. сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 30.06.2017р.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Пунктом 6.3 договору №2288 від 08.11.2016р. встановлено обовязок відповідача прийняти виконані роботи незалежно від результату висновку позитивного чи негативного за актом здавання-приймання виконаної роботи.

Як встановлено, за актом №321 від 26.01.2017р. здавання-приймання виконаної роботи, що підписаний сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, позивачем за договором №2288 від 08.11.2016р. виконані, а відповідачем прийняті роботи, а саме експертиза щодо додержання вимог законодавства з питань ОП та ПБ під час послуг виконання заявлених робіт 65598,00 грн.

Відповідач у запереченнях на позов стверджує про відсутність оригіналу даного акту та наявність сумнівів щодо дійсності його підписання.

Згідно із ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем свої посилання не доведені жодними доказами.

Одночасно, позивачем до матеріалів справи додано лист від 08.11.2017р. №11/7520 Головного управління Держпраці у Донецькій області, згідно якого дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №0110.17.14 від 07.03.2017р. було видано відповідачу на підставі висновку експертизи №14.-04.-13.-0078.17 ДП "Донецький експертно-технічний центр Держпраці", тобто, висновку, складання якого й було обумовлено договором №2288 від 08.11.2016р.

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно п.2.2 договору №2288 від 08.11.2016р. відповідач протягом 60 календарних днів після отримання від позивача рахунку та підписання акту здавання-приймання виконаної роботи (послуги) зобовязується здійснити 100% оплату договірної вартості роботи шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 65598,00 грн. за договором №2288 від 08.11.2016р. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Твердження відповідача щодо неналежного виконання позивачем своїх зобовязань за договором у звязку з відсутністю доказів виставлення рахунку відповідачу суд до уваги не приймає, враховуючи, що у акті здавання-передання робіт, який був підписаний сторонами, міститься посилання на відповідний рахунок-фактуру №2288 від 08.11.2016р.

Крім цього, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити виконані роботи.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 29.09.2009р. по справі №37/405.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу позивачем згідно ст.625 Цивільного кодексу України за період з 28.03.2017р. по 02.08.2017р. нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 690,13 грн. та інфляцію в сумі 2523,61 грн.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів та інфляції є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

За приписом ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч.ч.1 і 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.551 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України предметом неустойки є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як встановлено, позивачем на підставі п.5.3 договору №2288 від 08.11.2016р. нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 4591,86 грн. за прострочення виконання зобовязання по сплаті виконаних робіт більше 30 днів та пеню в сумі 8395,52 грн. за період з 28.03.2017р. по 02.08.2017р.

Розрахунок суми штрафу є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Одночасно, щодо вимоги про стягнення пені суд виходить з того, що договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тобто, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який регулює правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлені обмеження щодо розміру пені, яка може застосовуватись за згодою сторін.

Як встановлено судом, розрахунок суми пені проведений позивачем виходячи зі ставки 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, що перевищує подвійну облікову ставку НБУ в розрахунковому періоді.

За таких обставин, з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у сумі 5918,20 грн., виходячи з проведеного судом перерахунку суми пені із обмеженням її розміру подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 5918,20 грн.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення пені в сумі 2477,32 грн. є неправомірним, виходячи з того, що заперечення відповідача проти позову є безпідставними, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 79321,80 грн., у тому числі основний борг в сумі 65598,00 грн., інфляція в сумі 2523,61 грн., три проценти річних в сумі 690,13 грн., пеня в сумі 5918,20 грн. та штраф в сумі 4591,86 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства Донецький експертно-технічний центр Держпраці, м.Мирноград до ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 81799,12 грн., у тому числі основний борг в сумі 65598 грн., інфляція в сумі 2523,61 грн., три проценти річних в сумі 690,13 грн., пеня в сумі 8395,52 грн. та штраф в сумі 4591,86 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля (84302, м.Краматорськ, вул.Островського, буд.8, р/р НОМЕР_1 у ПАТ ПУМБ м.Донецьк, МФО 334851, ) на користь Державного підприємства Донецький експертно-технічний центр Держпраці (85323 м.Мирноград, вул.Коржова, буд.16, ) основний борг в сумі 65598,00 грн., три проценти річних в сумі 690,13 грн., інфляцію в сумі 2523,61 грн., пеню в сумі 5918,20 грн. та штраф в сумі 4591,86 грн., всього заборгованість в сумі 79321,80 грн., судовий збір в сумі 1550,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 21.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 21.11.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя О.В. Попов

Суддя М.О. Лейба