РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/7679/17

За позовом Приватного підприємства "Світова музика" (позивач-1) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер мьюзік Україна" (позивач- 2) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

до Приватного підприємства "АРАБІКА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 128 000,00 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Луценко О.В., представник, довіреність, № б/н від 26.06.2017 р.;

Від відповідача: Конарєв М. Є., представник, довіреність № б/н від 28.05.2017 р.;

Від третьої особи: Ховхун Ю.Е., керівник.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 128 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, а також 1 920,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року порушено провадження у справі № 910/7679/17, розгляд справи призначено на 06.06.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 року слухання справи відкладено до 22.06.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 року слухання справи відкладено до 04.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 року слухання справи відкладено до 11.07.2017 року.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 05.09.2017 р. від позивача надійшла заява про зміну підстав позову і заміну неналежного відповідача. У судовому засіданні 07.09.2017 р. позивач подав заяву, у якій додатково до вищевказаної заяви про зміну підстав позову і заміну неналежного відповідача просив залучити Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" у якості відповідача 2 у справі.

Відповідно до п. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Згідно з п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Судом було досліджено заяву позивача про зміну підстав позову і заміну неналежного відповідача та встановлено, що форма та зміст вищевказаної заяви не відповідає нормам статті 54 ГПК України, оскільки у зазначеній заяві позивача відсутній зміст позовних вимог щодо заявленого до залучення в якості іншого відповідача у справі - Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав". Враховуючи викладене, заява позивача про зміну підстав позову і заміну неналежного відповідача від 04.09.2017 р. та заява від 07.09.2017 р. не відповідають вимогам процесуального законодавства, а тому суд відмовляє у прийнятті вищевказаних заяв Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав".

У судовому засіданні 26.09.2017 р. представник Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача та представник третьої особи проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник) укладено договір №АВ-24012014/01, за умовами якого:

- видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, які належать або протягом дії Договору №АВ-24012014/01 йому належатимуть, а саме: дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третім особам відповідно до умов Договору №АВ-24012014/01 (пункт 2.1 Договору №АВ-24012014/01);

- надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третім особам, збір винагороди, її розподіл та виплату (пункт 2.2 Договору №АВ-24012014/01);

- у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації, вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені за захист авторських прав видавника, за умови отримання попередньої згоди видавника (пункт 9.2 Договору №АВ-24012014/01);

- Договір №АВ-24012014/01 вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково (пункт 12.1 Договору №АВ-24012014/01).

Відповідно до пункту 3.1 Договору №АВ-24012014/01 Товариством надано декларацію щодо переданого в управління музичних творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_6", та "ІНФОРМАЦІЯ_7", виконавець "ОСОБА_6" .

Із названої декларації вбачається, що позивач отримав від ТОВ "Ворнер/Чаппелл" майнові права на зазначені твори на підставі Ліцензійного договору; дата початку дії Ліцензійного договору - 01.11.2014, кінцева дата дії - безстроково.

Отже, на підставі договору №АВ-24012014/01 Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_6", та "ІНФОРМАЦІЯ_7", виконавець "ОСОБА_6".

Пунктом 8.1 Ліцензійного договору встановлено, що у разі коли субвидавнику стає відомо про будь-який випадок неавторизованого або порушуючого права використання тих чи інших творів, субвидавник зобов'язаний негайно повідомити про це видавника, а видавник має право самостійно визначити, чи використовувати заходи судового захисту і якщо використовувати, то які; в додаток до зазначеного, субвидавник зобов'язується негайно повідомити видавника про будь-які судові позови і інші вимоги, пред'явлені третіми особами на території відносно субвидавника.

Разом з тим, відповідно до абзаців третіх додатку №1 і додатку №1/2 до Ліцензійного договору Товариство наділене правом звернення до суду згідно з чинним законодавством України з метою захисту порушеного права, зокрема, щодо переданого музичного твору.

Абзацами четвертими вказаних додатків встановлено, що ТОВ "Ворнер/Чаппелл" погоджується з правом Товариства доручати судове представництво Організації на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Крім того, в абзацах п'ятих додатку №1 і додатку №1/2 до Ліцензійного договору вказано, що право на звернення Організації до суду із позовними вимогами надається і щодо музичних творів, порушення відносно яких були виявлені до 01.11.2014, і в цьому разі позивачем, в інтересах якого буде звертатися Організація, є ТОВ "Ворнер/Чаппелл".

Таким чином, позивач набув права вимагати і одержувати від третіх осіб будь-які види винагород і компенсацій за використання творів, а Організація - звертатися до суду із відповідними позовами в інтересах позивача.

Також між ПО "ОКУАСП", як організацією, та Приватним підприємством "Світова музика" (позивач), як видавником, 01.01.2016 р. укладено Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами.

На підставі цього Договору ПО "ОКУАСП" від ПП "Світова музика" передано повноваження здійснювати колективне управління майновими правами, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання, а також збирати винагороду (роялті) за використання, зокрема, музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання творів, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

Згідно з розділом 7 договору, у випадку виявлення порушень прав, організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав.

Судом враховано, що: відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначені вище правичини є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що Організацією належними та допустимими доказами доведено її право на звернення до господарського суду з позовом, направленим на захист виключних майнових авторських прав позивача на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_6", "ІНФОРМАЦІЯ_7", виконавець "ОСОБА_6", та "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

29.07.2016 представником Організації ОСОБА_5 проведено фіксацію факту використання музичних творів в пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Луначарського, 10) та складено акт № 26/07/16, яким зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2.

29.07.2016 представником Організації ОСОБА_5 проведено фіксацію факту використання музичних творів в пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Спаська, 13) та складено акт № 27/07/16, яким зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_6", та "ІНФОРМАЦІЯ_7", виконавець "ОСОБА_6".

Організація зазначає, що Актами було зафіксовано, що публічне виконання музичного твору для фонового озвучення приміщень пабів "Портер паб" здійснюється за допомогою наявного в пабах обладнання.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Перебування ОСОБА_5 у пабах "Портер паб" 29.07.2016 Організація підтверджується фіскальними чеками від 29.07.2016 №б/н, копії яких містяться у матеріалах справи.

Факт публічного виконання спірних музичних творів також засвідчується відеозаписами на дисках, якими підтверджується час і місце використання саме у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Луначарського, 10) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконані ІНФОРМАЦІЯ_2 та у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Спаська, 13) музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_6", та "ІНФОРМАЦІЯ_7", виконавець "ОСОБА_6"

Організація вважає, що відповідачем порушено виключні майнові авторські права позивача, а саме передбачене пунктом "б" частини першої статті 15 Закону право на дозвіл або заборону використання творів іншими особами.

З огляду на викладене Організація просить суд стягнути з 128 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

У свою чергу, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема, на таке:

- Підприємством дотримано всіх приписів чинного законодавства України; 05.12.2014 відповідачем і Лігою було укладено Договір № 02/12/14, за умовами якого Підприємство отримало дозвіл на використання фонограм (відеограм) та музичних творів, зафіксованих у них, шляхом публічного виконання у закладах, у тому числі у пабах "Портер паб" за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 10 та вул. Спаська, 13.

- отже, публічне виконання спірних музичних творів відбулося за наявності відповідного дозволу.

Відповідачем документально підтверджено отримання дозволу на публічне виконання спірного музичного твору, а саме копією Договору № 02/11/14, за умовами якого: відповідачу передано право на використання способом публічного виконання у закладах, що належать Підприємству, фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих в них музичних творів та їх виконань; відповідач зобов'язався сплатити Лізі як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороду (роялті) за таке використання; Договір № 02/11/14 вступив в силу з моменту його підписання сторонами і укладений на невизначений строк.

Відповідно до пункту 49-1 Постанови № 12 господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Як вбачається з матеріалів справи, Ліга є організацією колективного управління на колективній основі всіма категоріями майнових прав суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003р. № 5/2003.

Ліга на підставі статті 49 Закону правомірно надала дозвіл Підприємству на використання спірного музичного твору шляхом публічного виконання; музичний твір же був використаний (27.07.2016р.) в період дії Договору № 02/11/14 (з 05.12.2014р. по невизначений строк).

Представник Організації у своїх письмових поясненнях також посилався на те, що в червні 2016 p. ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» - як суб'єкт майнових авторських прав скористався своїм правом, встановленим ч.2 ст. 49 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» і заборонив ОП «УЛМП» збирати винагороду щодо конкретного переліку музичних творів, в тому числі і щодо спірних музичних творів. Представник вказував на те, що ОП «УЛМП» не виконало свій обов'язок, встановлений положеннями ч.2 ст. 49 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» і незважаючи на існуючу заборону не вилучило спірні твори із дозволів на використання.

Чинним законодавством України не передбачено порядок вилучення музичних творів в порядку статті 49 Закону.

Водночас зі змісту частини другої статті 49 Закону вбачається, що саме суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Таким чином, законодавець пов'язує вилучення музичних творів суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав з тим, що вказаний суб'єкт не передавав організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами.

Суду не подано документально підтвердження того, що:

- Підприємством належним чином не виконується Договір № 02/12/14 та не виплачується винагорода (роялті) за використання спірного музичного твору;

- Ліга, отримавши винагороду від відповідача, не розподіляє та не сплачує вказану винагороду правовласнику.

Таким чином, лист-вимога від 20.05.2016 ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" по суті суперечить фінансовим інтересам правовласника та чинному законодавству України.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Організація не надала суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували порушення авторських прав відповідачем та наявність підстав для стягнення з Підприємства компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на Організацію.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 29.09.2017 р.