ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 921/24/17-г/10

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Куровського С.В., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс"

на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017

у справі№912/24/17-г/10 господарського суду Тернопільської області
за позовомЛановецької міської ради
доПриватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс"
прозобов'язання ПрАТ "Агропродсервіс" укласти із Лановецькою міською радою договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста

В судове засідання представники не з'явились

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року Лановецька міська рада звернулася до суду з позовом до Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" про спонукання замовника будівництва до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ланівці.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як замовник будівництва ухиляється від передбаченого статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов'язку укласти із позивачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ланівці.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 (суддя Півторак М.Є.) в позові Лановецької міської ради до Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" про зобов'язання Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" укласти із Лановецькою міською радою договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста - відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, оскільки не можна установити правовідносини шляхом зобов'язання укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 (колегія суддів: Костів Т.С., Марко Р.І., Желік М.Б.) апеляційну скаргу Лановецької міської ради задоволено, рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено; зобов'язано Приватне агропромислове підприємство "Агропродсервіс" укласти з Лановецькою міською радою договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ланівці; здійснено розподіл судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що невиконання замовником будівництва обов'язку укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста до прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва, передбаченого ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не звільняє його від такого обов'язку, а оскільки відповідач ухиляється від його укладення позовні вимоги щодо спонукання його укладення є правомірними.

Приватне агропромислове підприємство "Агропродсервіс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017, залишити в силі рішення господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приватне агропромислове підприємство "Агропродсервіс" виступило замовником будівництва з реконструкцією свинокомплексу до 12 тис. голів на рік (1 черга).

На виконання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Лановецькою міською радою прийнято рішення від 24.10.2012 № 711 "Про пайову участь у розвитку інфраструктури Лановецької міської ради", яким було затверджено Порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури Лановецької міської ради; примірну форму договору про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури Лановецької міської ради з розрахунком величини пайової участі та графіком оплати коштів.

Відповідно до вищезазначеного рішення граничний розмір пайової участі не може перевищувати 5 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд. Однак, договір між сторонами укладено не було, хоча позивач скерував проект договору для укладення відповідачу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.12.2013 складено акт готовності об'єкта до експлуатації, який посвідчив будівництво з реконструкцією свинокомплексу до 12 тис. голів на рік (1 черга). На основі даного акту Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано Сертифікат серії ІУ №70, котрим було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого комплексу): будівництво з реконструкцією свинокомплексу до 12 тис. голів на рік по вул. Загребельна, 5, 7 в с. Оришківці Лановецького району Тернопільської області (1 черга), замовником якого було приватне агропромислове підприємство "Агропродсервіс". Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала 24.12.2014 приватному агропромисловому підприємству "Агропродсервіс" Сертифікат серії ІУ № 70, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): Будівництва з реконструкцією свинокомплексу до 12 тис. голів на рік по вул. Загребельна, 5, 7 в с. Оришківці Лановецького району Тернопільської області.

Таким чином, станом на 24.12.2014 будівництво з реконструкцією свинокомплексу до 12 тис. голів на рік по вул. Загребельна 5,7 в с. Оришківці Лановецького району Тернопільської області було закінчене.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Посилаючись на те, що позивач звернувся до відповідача з вимогою укласти договір пайової участі після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки зобов'язання укласти договір у судовому порядку не відповідає способам захисту прав.

Натомість суд апеляційної інстанції, посилаючись на ч.3 ст.179, ст.187 ГК України, ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", дійшов висновків, що укладання договору про пайову участь між позивачем та відповідачем в силу прямої вказівки закону є обов'язком відповідача, від виконання якого він ухиляється. Строк визначений законом для укладання договору пайової участі протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, оскільки невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом, не може надавати йому переваг перед замовником, який виконав обов'язок.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов законних та обґрунтованих висновків, які не спростовуються доводами касаційної скарги про невірне застосування судом ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст. 179 ГК укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (стаття 187 ГК).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Згідно з ч.1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

За змістом Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в м. Ланівці, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком. Замовником будівництва є фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва (будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси). При цьому під будівництвом мається на увазі нове будівництво, реконструкція, реабілітація, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Таким чином, на замовника, який має намір щодо реконструкції існуючої забудови та територій у відповідному населеному пункті, покладено зобов'язання взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов'язковим. Отже, невиконання зобов'язання щодо укладення договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування свідчить про порушення замовником свого обов'язку, встановленого законом, і не звільняє останнього від укладення договору (правова позиції викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2017 у справі №922/387/16).

За таких обставин, враховуючи, що станом на 24.12.2014 будівництво з реконструкції об'єкта закінчене, строк відведений законодавством на укладення договору про пайову участь сплив не з вини позивача, а сплата пайового внеску здійснюється лише на підставі договору про пайову участь, суд апеляційної інстанції правомірно зобов'язав відповідача укласти з органом місцевого самоврядування договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ланівці.

Згідно з ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 921/24/17-г/10 залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді С.В. Куровський

В.Ю. Поліщук