ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 листопада 2017 року № 912/3353/17

Суддя господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1

до Державного підприємства "Маловисківський спиртовий завод"

та до Відділу з питань державної реєстрації комітету Маловисківської міської ради

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 14.11.2017, яка містить вимоги наступного змісту:

визнати за боржником - Державним підприємством "Маловисківський спиртовий завод" право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель (база індустрії), який складається з ангару літ. А площею 527,65 кв.м; склад літ. Б площею 280,50 кв.м; склад літ В площею 114,00 кв.м; диспетчерська літ Г площею 30,00кв.м,який знаходиться за адресою: провул. І Професійний, 25-А, м. Мала Виска, Кіровоградська область;

- зобов'язати Відділ з питань державної реєстрації комітету Маловисківської міської ради здійснити дії щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності Державного підприємства "Маловисківський спиртовий завод" на вищеперелічене майно.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України).

Законом України "Про судовий збір" встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору за подання позовних заяв до господарських судів: із позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Однак, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за поданою позовною заявою.

Разом з тим, у позовній заяві Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви до прийняття судом рішення у справі, на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", з посиланням на те, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому витрати на оплату судового збору не передбачені кошторисом та потребують внесення змін до останнього та займають час.

При розгляді поданої заяви господарський суд враховує наступне.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що суд наділений правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

При цьому, обов'язок доведення виключних обставин для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору покладається на позивача. У разі неподання таких доказів відстрочка сплати судового збору за подання позовної заяви не здійснюється.

У п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов'язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)" за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

До того, господарський суд при розгляді вказаного клопотання враховує, що Верховний Суд України у постанові від 27 жовтня 2015 по справі №2а-3361/10 відмовив в клопотанні про звільнення від сплати судового збору з тієї підстави, що пунктом 2 розділу II Закону України від 22 травня 2015 року № 484-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано деякі встановлені раніше пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів. Тобто відсутність фінансування само по собі не створює виняткових обставин для звільнення, відстрочення або розстрочення судового збору.

Аналогічні правові позиції були викладені Вищим господарським судом України, зокрема, в ухвалах від 19 серпня 2015 року по справі № 910/2597/14, 05 червня 2014 року по справі № 905/3363/13, 07 вересня 2015 року по справі № 926/366/15.

В ухвалі від 21 вересня 2015 по справі № 916/57/15-г Вищий господарський суд України виклав позицію, відповідно якої відсутність в кошторисі органу державної влади витрат на сплату судового збору не є обґрунтованою підставою в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки не має виключного характеру.

Як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року, 36722122, від 15 квітня 2014 року. 38331796, від 29 липня 2014 року, 39942890).

У справі №925/1099/15, повертаючи 21.12.2015 касаційну скаргу, ВГСУ роз'яснив: з огляду на приписи ст.ст. 6,19,129 Конституції щодо забезпечення правового порядку в Україні, а також на рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, ураховуючи, що всі гілки державної влади мають здійснювати свої повноваження у встановлених Основним Законом межах і відповідно до законів України, невиконання Кабінетом Міністрів "Прикінцевих положень" Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" стосовно обов'язку забезпечити фінансування державних органів, позбавлених відповідних пільг, не може бути правовою підставою для задоволення клопотання прокурора про звільнення від його сплати, мотивованого тим, що Законом "Про Державний бюджет України на 2015 рік"» відповідні видатки не передбачені.

Таким чином, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України (обмежене фінансування) та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, (відсутність фінансування) не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, доводи, наведені позивачем в якості підстави для відстрочення сплати судового збору, не можуть вважатись виключними та поважними в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У свою чергу, позивач не надав доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б свідчили про можливість сплати судового збору протягом визначеного процесуальним законом строку вирішення спору до прийняття рішення у справі.

Отже, наведені позивачем обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних правових підстав для задоволення клопотання останнього про відстрочення сплати судового збору.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того господарський суд звертає увагу позивача на положення статтей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до змісту яких позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 14.11.2017 (вх.№ 3353/17 від 14.11.2017) та додані до неї документи, повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7; Державному підприємству "Маловисківський спиртовий завод" за адресою: 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Промислова, 1 та Відділу з питань державної реєстрації комітету Маловисківської міської ради за адресою: 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Центральна, 79.

Суддя В.В.Тимошевська