ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" листопада 2017 р.Справа № 922/3857/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика гончарної справи", м. Одеса
до Приватного акціонерного товариства "Харківський машінобудівний завод "Плінфа", м. Харків
про розірвання договору та стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика гончарної справи", м. Одеса звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

1) розірвати договір № 1737 від 31.08.2017 р., укладений між ТОВ "Фабрика гончарної справи" та ПрАТ "ХМЗ "Плінфа";

2) стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський машінобудівний завод "Плінфа" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика гончарної справи":

суму основного боргу в розмірі 65602,00 грн.;

суму за правову допомогу в розмірі 7500,00 грн.;

пеню в розмірі 3208,10 грн.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом досліджені документи, які містяться в додатку до позовної заяви, та встановлено, що позовна заява подана до господарського суду Харківської області з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; підпис такої особи засвідчується відбитком печатки підприємства, установи, організації (за наявності); засвідчуватись має кожна сторінка документу.

Однак, позивач всупереч зазначеним положенням закону не надав суду жодного доказу направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено наступну ставку судового збору: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згаданою статтею також передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 р. становив 1600,00 грн.

В пункті 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», зокрема зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Заявлений позивачем позов містить вимоги, як майнового характеру (стягнення 76310,10 грн.), так і немайнового характеру (розірвання договору). Таким чином, сплати судового збору за подання зазначеного позову повинна відбуватися з урахуванням зазначених обставин.

Однак, як свідчать матеріали позовної заяви, позивачем за її подання згідно з квитанцією № СВ 00331090 від 14.11.2017 р. сплачено лише 1600,00 грн., тобто судовий збір сплачено не в тому розмірі, який передбачено вищезазначеними положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, подана заявником позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Фабрика гончарної справи", м. Одеса без розгляду.

Додаток заявнику: позовна заява та додані до неї документи всього на 45 аркушах.

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).