ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Справа № 921/1180/15-г/4

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),
Грека Б.М., Кондратової І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільбуд" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року у справі № 921/1180/15-г/4 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільбуд" в інтересах будівельного управління "Житлобуд-2" товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільбуд" до Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 529 650,43 грн. за надані у 2010 - 2015 роках послуги з охорони об'єкту незавершеного будівництва за Типовим договором підряду на капітальне будівництво від 14.02.1987 року.

До прийняття рішення у справі позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 509 250,43 грн. у зв'язку з частковою оплатою боргу в сумі 20 400 грн.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016 року попередні судові рішення у справі як про задоволення позову, так і про відмову в ньому, скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 07.02.2017 року (суддя Андрушків Г.З.) позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 509 250,43 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року (судді: Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л., Якімець Г.Г.) рішення суду першої інстанції скасовано та в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає, що постанова апеляційного господарського суду у справі є законною та просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.10.2017 року продовжено строк розгляду касаційної скарги на п'ятнадцять днів та її розгляд відкладено на 09.11.2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 14.02.1987 року між Будівельно-монтажним трестом "Тернопільпромбуд "Ордена Знак Пошани" (Підрядник), правонаступником якого є ТОВ "Тернопільбуд", та Управлінням капітального будівництва Тернопільського облвиконкому (Замовник) укладено Типовий договір підряду на капітальне будівництво бібліотеки ім. В.П. Затонського на 950 тис. томів в м. Тернополі, відповідно до умов якого підрядник зобов'язався виконати роботи з будівництва нових, розширення, реконструкції, технічного переобладнання діючих підприємств, будов і споруд Обласної бібліотеки ім. В.П. Затонського на 950 тис. томів в м. Тернополі згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією, а Замовник зобов'язався передати підряднику в установленому порядку затверджену проектно-кошторисну документацію, обладнання, матеріали тощо та прийняти від підрядника за актом робочої комісії це підприємство, будову, споруду або його чергу і разом із підрядником та субпідрядними організаціями ввести в дію в установлений договором строк і оплатити виконані роботи за договірною ціною.

16.11.2011 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до контракту від 14.02.1987 року, відповідно до якої, зокрема, п. 2 доповнено п. 2.1. контракту наступного змісту: "Строки виконання робіт на виділені кошти у 2011 році з дати підписання додаткової угоди і до 27.12.2011 року". Пункт 4 контракту доповнено п. 4.1. та п. 4.2. наступного змісту: "4.1. Залишкова кошторисна вартість об'єкта складає 31234537 грн. в т.ч. ПДВ. Сума договору становить 27 555 000 грн. Відомість визначення договірної ціни наводиться у додатку до цієї додаткової угоди". "4.2. Виділені кошти на виконання робіт на 2011 рік складають 1 448 000 грн. в т.ч. ПДВ. Відомість визначення договірної ціни наводиться у додатку до цієї додаткової угоди".

Крім того, сторони цією додатковою угодою доповнили пункт 5 договору від 14.02.1987 року підпунктами 5.1, 5.2, 5.3, 5.6 - 5.9, які визначають право замовника на дострокове в односторонньому порядку розірвання договору, право замовника на затримання платежів, обов'язки підрядника щодо здачі виконання робіт, забезпечення охорони місця виконання робіт, усунення недоліків, форс-мажорні обставини.

29.11.2013 року між Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації та Будівельним управлінням "Житлобуд-2" ТОВ "Тернопільбуд" укладено додаткову угоду до контракту від 14.02.1987 року, відповідно до якої сторони погодили п. 3.1. ст. ІІІ доповнити таким змістом: "В 2013 році виділені кошти з обласного бюджету на охорону об'єкту складають 16 147,00 грн. в т.ч. ПДВ - 2 691,17 грн.".

Додатковою угодою від 11.12.2013 року до контракту від 14.02.1987 року сторонами погоджено доповнити п. 3.1. ст. ІІІ словами такого змісту: "В 2013 році виділені кошти з обласного бюджету на охорону об'єкту складають 2 076,00 грн. в т.ч. ПДВ - 346,00 грн. Також сторони доповнили ст. 5 контракту таким змістом: "строк (термін) виконання зобов'язання визначається з дати підписання цієї додаткової угоди і до 01.01.2014 року".

У 2014 році Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації та Будівельним управлінням "Житлобуд-2" ТОВ "Тернопільбуд" укладено додаткову угоду до контракту від 14.02.1987 року, якою сторони погодили п. 3.1. ст. ІІІ доповнити словами такого змісту: "В 2014 році виділені кошти з обласного бюджету на охорону об'єкту складають 27 600,00 грн. в т.ч. ПДВ - 4 600,00 грн." Також сторони доповнили ст. 5 контракту таким змістом: "строк (термін) виконання зобов'язання визначається з дати підписання цієї додаткової угоди і до 31.12.2014 року".

У 2015 року додатковою угодою до контракту від 14.02.1987 року сторони погодили п. 3.1. ст. ІІІ доповнити словами такого змісту: "Виділені кошти з обласного бюджету на охорону об'єкту складають 20 400,00 грн. в т.ч. ПДВ - 3 400,00 грн." Сторони також доповнили ст. 5 контракту таким змістом: "строк (термін) виконання зобов'язання визначається з дати підписання цієї додаткової угоди і до 2015 року".

Між тим 05.01.2009 року між БУ "Житлобуд-2" ВАТ "Тернопільбуд" (Підрядник) та УКБ ОДА (Замовник) укладено договір про оплату за охорону об'єкту незавершеного будівництва № 2/2009, за умовами якого з огляду на відсутність фінансування по будівництву Обласної бібліотеки, на час вирішення питання фінансування об'єкту Підрядник забезпечує охорону об'єкту, а Замовник на цей час щомісячно забезпечує охорону об'єкту в 2009 році згідно поданого розрахунку. Термін дії Договору з 05.01.2009 року до відновлення фінансування об'єкту.

У липні 2010 року та 01.11.2010 року між сторонами підписано Додаток № 1 та Додаток № 2 до договору від 05.01.2009 року № 2/2009, у яких визначено вартість охорони незавершеного будівництва об'єкту Обласна бібліотека на 2010 рік, яка становить 92 237,60 грн., а також визначено розрахунок вартості охорони за 1 год., що становить до 01.11.2010 року - 7,38 грн., а з 01.11.2010 року - 10,65 грн. за 1 годину.

На підтвердження надання позивачем послуг охорони протягом 2010-2015 років загальну суму 680 873,43 грн. до матеріалів справи додані копії Актів приймання-передачі наданих послуг, довідок про вартість виконаних будівельних робіт (Форма КБ-3), розрахунків витрат на охорону об'єкта, надісланих на адресу УКБ Тернопільської ОДА відповідно до супровідних листів від 08.07.2015 року №82, від 08.07.2015 року №83, від 08.07.2015 року №84, від 08.07.2015 року №85, від 08.07.2015 року №86, від 08.07.2015 року №87, від 10.08.2015 року №93, від 14.09.2015 року №101, від 09.10.2015 року №110, від 27.10.2015 року №118, від 01.12.2015 року №130 для підписання та оплати.

Позивач неодноразово звертався до відповідача (листи від 04.03.2010 року №8, від 07.10.2010 року №35, від 09.04.2012 року №21, від 26.07.2012 року №79, від 14.12.2012 року №106, від 13.03.2013 року №25, від 11.02.2014 року №6, від 06.02.2015 року №10) з вимогою прийняти та оплатити виконані роботи по охороні об'єкту, однак відповідач надіслані для підписання документи не повертав та заборгованість у повному обсязі не погасив і лише 10.07.2015 року листом №01-5/249 повідомив БУ "Житлобуд-2" про неможливість оплатити кошти за охорону за 2010-2014 роки у зв'язку з тим, що не були виділені бюджетні призначення на такі цілі, не були підписані договори та акти виконаних робіт і, відповідно, не зареєстрована кредиторська заборгованість.

Крім того, позивач стверджує, що послуги з охорони об'єкту незавершеного будівництва, які надавалися на підставі укладених додаткових угод у 2013 - 2015 роках до контракту від 14.02.1987 року, були повністю оплачені, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Неоплаченими, за твердженням позивача, є надані послуги за охорону об'єкту незавершеного будівництва згідно договору №2/2009 від 05.01.2009 року "Про оплату за охорону об'єкту незавершеного будівництва" за період з листопада 2010 року по листопад 2015 року в сумі 509 250,43 грн.

Предметом даного судового розгляду є вимоги підрядника до замовника про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг з охорони.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення заборгованості обґрунтовано доведеністю обставин порушення відповідачем обов'язку з оплати наданих послуг з охорони на підставі договору від 05.01.2009 року № 2/2009.

Апеляційний господарський суд відмовляючи в позові, виходив з того, що відповідачем зобов'язання в частині оплати за охорону об'єкту, яке виникло з договірних відносин підряду за Типовим договором на капітальне будівництво від 14.02.1987 року та додатковими угодами до нього, що були підставою позову, станом на дату постановлення судового рішення у справі виконані. Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що місцевий господарський суд в порушення норм процесуального права, задовольняючи позовні вимоги помилково взяв до уваги правовідносини за договором №2/2009 від 05.01.2009 року, який підставою позову не був.

Статтею 317 Господарського кодексу України передбачено, що будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 318 ГК України визначено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 4 ст. 837 ЦК України до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 глави 61, положення параграфа 1 застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

У ст. 841 ЦК України зазначено, що підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

При цьому, конкретні заходи щодо збереження майна замовника можуть бути встановлені: договором підряду; нормативно-правовими актами; за відсутності чітких вимог у договорі або в законодавстві вони визначаються із суті підрядного зобов'язання. В усякому випадку підрядник зобов'язаний вживати усіх можливих заходів із збереження майна, керуючись загальними принципами розумності та добросовісності.

Суд апеляційної інстанції, на відміну від місцевого господарського суду, встановивши, що спірні правовідносини між сторонами за своєю правовою природою є відносинами будівельного підряду і виникли з Типового договору підряду на капітальне будівництво від 14.02.1987 року та додаткових угод до нього, і заборгованість за забезпечення охорони в межах яких була повністю оплачена відповідачем, дійшов правильного висновку про недоведеність правових підстав для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем правових підстав для стягнення заборгованості в сумі 509 250,43 грн. та правильно відмовив у позові.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

За таких обставин, оскаржена постанова суду апеляційної інстанції є законною й обґрунтованою, і тому підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільбуд" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді Б.Грек

І.Кондратова