РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017Справа №910/14600/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнісон Страхування" про стягнення 114 973,53 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_2, договір №б/н від 26.10.2017 року, відповідача - Гаврилиці Д.М., довіреність №1 від 03.01.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання підписаними акту № 38 від 06.03.2017 року на суму 18 197,08 грн. та акту виконаних робіт за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 року на суму 16 903,83 грн., а також про стягнення з відповідача на користь позивача 94 535,15 грн. основного боргу, 15 531,92 грн. пені, 2899,14 грн. інфляційних втрат та 2 007,32 грн. 3% річних у зв'язку з невиконанням зобов'язань з оплати послуг за договором доручення №47-14 від 15.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.08.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.09.2017 року.

13.09.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову.

25.10.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 08.11.2017 року.

02.11.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

08.11.2017 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 20 100,00 грн.

08.11.2017 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

08.11.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 15.11.2017 року.

14.11.2017 року позивачем надано клопотання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 20 100,00 грн.

15.11.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2014 року між ПрАТ «СК «Юнісон-Гарант», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Юнісон Страхування» (далі - довіритель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - повірений) укладено договір доручення №47-14 від 15.05.2014 року (надалі - договір), відповідно до умов якого повірений взяв на себе зобов'язання за винагороду від імені, за рахунок та за дорученням довірителя виконувати роботи: проводити пошук потенційних страхувальників, проводити з ними переговори, консультувати та роз'яснювати умови страхування, готувати всі необхідні документи для укладення договорів страхування, укладати та підписувати договори страхування (поліси, сертифікати), а також здійснювати подальший супровід цих договорів (п. 1.1. договору).

Пунктом п. 1.2 договору доручення передбачено, що за виконання повіреним вищевказаних дій довіритель зобов'язувався сплачувати повіреному винагороду, що визначається у відсотках від розміру від фактично отриманої довірителем страхової премії за укладеними повіреними або за його сприянням договорів страхування.

У відповідності до п. 2.2.6 договору довіритель зобов'язується виплачувати винагороду повіреному за виконання доручення в порядку, визначеному цим договором.

Згідно п. 2.1.21 договору до 18 год. 00 хв. кожного 12-го числа звітного місяця (за період з 1-го по 10-е число звітного місяця) 22-го числа звітного місяця (за період з 11-го по 20-е число звітного місяця) та 1-го числа місяця, наступного за звітним (за період з 21-го по 30 (31) (у лютому, відповідно, 28-го або 29-го) число звітного місяця), надавати довірителю звіт про укладені договори страхування.

На підставі звітності повіреного до 12-го числа місяця, наступного за звітним, довіритель формує акт наданих послуг та передає 1 екземпляр підписаного довірителем акту повіреному. У разі коли останній день строків, зазначених в цьому пункті припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день (п. 3.5. договору).

Пунктом 3.6. договору встановлено, що винагорода виплачується довірителем повіреному на підставі акту наданих послуг до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Поясненнями позивача, частково - відповідача, актами виконаних робіт №34 від 16.01.2017 року на суму 7 518,33 грн., №35 від 16.01.2017 року на суму 16 717,24 грн., №36 від 17.01.2017 року на суму 27 358,92 грн., №40 від 09.06.2017 року на суму 7 839,75 грн., які містяться в матеріалах справи та підписані уповноваженими представниками обох сторін та наявними в матеріалах справи загальними звітами про укладення договорів страхування за періоди 01.03-10.03.2017, 11.03-20.03.2017, 21.03-31.03.2017, 01.04-10.04.2017, 11.04-20.04.2017, 21.04-30.04.2017, з доказами їх направлення на адресу відповідача підтверджується факт виконання позивачем робіт відповідно до умов договору на загальну суму 94 535,15 грн.

З огляду на те, що відповідачем доказів в підтвердження не надання позивачем послуг за договором не подано та не подано доказів того, що відповідач отримавши зазначені вище звіти надавав позивачу обґрунтовані відмови або зауваження щодо якості наданих послуг, послуги за спірний період на суму 94 535,15 грн. є такими, що надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень, а відповідно мають бути оплачені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України №910/24021/16 від 18.07.2016 року.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості наданих послуг за договором доручення №47-14 від 15.05.2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі 94 535,15 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних у розмірі 2 007,32 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 899,14 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню в межах розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 4.2. договору у випадку порушення строку сплати винагороди, обумовленого в п. 3.6. цього договору, довіритель сплачує повіреному пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожний день прострочки.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк позивачем нараховано 15 531,92 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 15 531,92 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати вартості робіт на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково - в розмірі 14 673,72 грн. за перерахунком суду з урахуванням вимог ч. 6. ст. 232 ГК України у відповідності до яких, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. В іншій частині позову про стягнення пені слід відмовити.

В межах розгляду даного спору позивачем також заявлено позовні вимоги про визнання підписаними акту № 38 від 06.03.2017 року на суму 18 197,08 грн. та акту виконаних робіт за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 року на суму 16 903,83 грн.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з якими кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Приписи даної норми кореспондуються зі ст. 20 Господарського кодексу України, якою також визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів здавання-приймання наданих послуг, здавання-приймання науково-технічної роботи, здавання-приймання науково-технічної продукції, здавання-приймання обладнання та устаткування, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Отже, позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

Враховуючи вищевикладене, в позові в частині визнання підписаними акту № 38 від 06.03.2017 року на суму 18 197,08 грн. та акту виконаних робіт за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 року на суму 16 903,83 грн. слід відмовити.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте доводи відповідача стосовно того, що звіти які були направлені позивачем відповідачу про виконані роботи містили недостовірну інформацію, а також були складені не за формою встановленою додатком №4 до договору, не приймаються судом до уваги, оскільки відмова від підписання акту виконаних робіт за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати (оглядовий лист Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року №01-06/374/2013).

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 100,00 грн. витрат на послуги адвоката, на підтвердження понесення яких надав суду належні докази, а саме: договір від 15.05.2017 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатським об'єднанням «Градум» та позивачем, договором від 26.10.2017 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатським об'єднанням «Градум» та позивачем, а також квитанціями до прибуткового касового ордеру від 03.11.2017 року на суму 6 300,00 грн. та від 03.11.2017 року на суму 13800,00 грн.

Згідно статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судові витрати з врахуванням витрат на послуги адвоката, відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнісон Страхування" (01601, місто Київ, площа Спортивна, будинок 1-А; код 32942598) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (76018, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 94 535 (дев'яносто чотири тисячі п'ятсот тридцять п'ять) грн. 15 коп. основного боргу, 2007 (дві тисячі сім) грн. 32 коп. 3% річних, 2 899 (дві тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 14 673 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят три) грн. 72 коп. пені, 9 949 (дев'ять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 50 коп. витрат на послуги адвоката та 1 711 (одна тисяча сімсот одинадцять) грн. 73 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.11.2017 р.

Суддя С.О.Чебикіна