ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Справа № 904/8241/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Вовка І.В., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.17
у справі№904/8241/16
господарського судуДніпропетровської області
за позовомПриватного підприємства "Верінет"
доПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
провизнання додаткової угоди недійсною
за участю представників від:
позивачаДьофлера О.В. (наказ від 01.07.11), Чохи К.О. (дов. від 25.01.17),
відповідачаКлименко Я.О. (дов. від 14.12.16)

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Верінет" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 01.11.13 №ДС-03/04002-00 до договору від 04.03.13 №04002-00 на компенсацію затрат, пов'язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів, укладеного між Приватним підприємством "Верінет" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.17 у справі №904/8241/16 (суддя Бондарєв Є.М.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.17 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В.) позовні вимоги задоволено повністю, з підстав доведеності належними доказами, у тому числі висновками судової експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.03.17 №5320-16 про несправжність (підробку) підпису уповноваженої особи з боку позивача на підписання оскаржуваної угоди. Оскільки з боку позивача спірна додаткова угода підписана невстановленою особою, яка не була уповноважена укладати правочини від імені позивача, позовні вимоги про визнання її недійсною є правомірними.

Не погоджуючись із судовими актами попередніх інстанцій, відповідач просив касаційний суд їх скасувати, прийнявши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Скаржник вважає, що судові акти щодо справжності підпису директора підприємства позивача, уповноваженого на здійснення представництва позивача, в супереч вимог законодавства, ґрунтуються лише на висновках експертизи та доводах позивача.

Скаржник вважає, що судові висновки про ненадання відповідачем доказів на підтвердження схвалення оскаржуваної угоди сторонами є не обґрунтованими та заперечливими, зважаючи на преюдиційно встановлені обставини такого схвалення під час розгляду господарської справи №904/4358/15, за результатом розгляду якої судами частково задоволені вимоги ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про стягнення з ПП Верінет" боргу за оскаржуваною угодою від 01.11.13 №ДС-03/04002-00.

При цьому, проставлення печатки на спірному правочині свідчить про обізнаність сторін з умовами угоди та про її схвалення. Натомість, позивачем під час розгляду справи не надано доказів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і доказів звернення до правоохоронних органів у зв'язку із втратою чи викраденням печатки. Між тим, клопотання відповідача про встановлення місцевим судом обставин та осіб, відповідальних за збереження та використання печатки ПП "Верінет" проігноровано.

Крім того, суди, нівелюючи принцип правової визначеності, задовольнивши вимоги про визнання оскаржуваної угоди недійсною, фактично легалізували користування майном (лініями електропередач) на безоплатній основі, поставивши під сумнів домовленості сторін щодо ціни на його користування.

Позивач надав відзив, просивши судові акти залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 04.03.13 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (власник повітряних ліній) та Приватним підприємством "Верінет" (власник телекомунікаційних мереж) укладено договір №04002-00 на компенсацію затрат, пов'язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів (а.с.8, 9 т.1).

Власник телекомунікаційних мереж здійснює на території м. Верхівцеве, смт. Новомиколаївка, смт. Дніпровське підвіску 22,78 км телекомунікаційних ліній на опорах, що належать власнику повітряних ліній за додатком №1, де відображено список вулиць, по яким погоджено прокладення телекомунікаційних проводів (п.1.1.).

Компенсація затрат за виконання додаткових робіт, пов'язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів здійснюється на підставі акту звіряння довжини лінії, який є невід'ємною частиною договору (п.3.1.).

Компенсація затрат за виконання додаткових робіт, пов'язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів згідно з розпорядженням від 28.08.12 №463/1010 "Про установлення розміру плати за сумісне підвішування проводів сторонніх осіб на ПЛ 3808 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" складає щомісячно 114,80 грн./1 км (ПДВ 19,13 грн.) (п.3.2.).

Загальна сума договору складає 31 381,73 грн. (ПДВ 6 276,34 грн.) (п.3.3.).

У разі зміни довжини повітряних ліній електропередач із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів, сума договору може бути змінена (п.3.4.).

Договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін і укладається на строк до 1 року з правом пролонгації, шляхом укладення додаткової угоди. Він вважається продовженим на 1 рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про його припинення або перегляд умов. Зміни та доповнення до договору можливі лише шляхом підписання повноважними представниками сторін додаткових угод й інших додатків, що є невід'ємними його частинами (п.п.6.2., 6.3.)

15.08.13 додатковою угодою №ДС-01/04002-00 до договору збільшено довжину телекомунікаційних ліній на опорах до 39,300 км та встановлено загальну вартість договору на суму 44 886,07 грн. (ПДВ 7 481,01 грн.).

01.09.13 додатковою угодою №ДС-02/04002-00 до договору збільшено довжину телекомунікаційних ліній на опорах до 60,500 км та встановлено загальну вартість договору на суму 62 491,80 грн. (ПДВ 10 415,30 грн.).

Додатковою угодою від 01.11.13 №ДС-03/04002-00 до договору передбачено:

- плата за надання послуг з користування повітряними лініями електропередач за 1 км за один місяць складає 298,70 грн. (ПДВ 49,78 грн. (п.3.1 додаткової угоди від 01.11.13 №ДС-03/04002-00);

- загальна сума договору складає 106 996,82 грн. (ПДВ 17 832,80 грн. (п.3.2. додаткової угоди);

- вартість послуг (загальна сума договору) може бути змінена у разі: - зміни балансової (залишкової) вартості повітряних ліній 0,4 кВ; - зміни річної суми амортизаційних відрахувань на повне відновлення повітряних ліній 0,4 кВ; - зміни суми витрат на технічне обслуговування повітряних ліній 0,4 кВ; - зміни рівня прибутку (середньорічної ставки за договорами депозиту); - впливу інших об'єктивних факторів, які не можливо передбачити заздалегідь (п.3.5. додаткової угоди);

- оплата послуг за цим договором здійснюється користувачем щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі рахунку та акту наданих послуг, що оформлюється відокремленими підрозділами власника, які є балансоутримувачами повітряних ліній 0,4 кВ і надаються користувачу до 30-го числа звітного місяця (п.3.5. додаткової угоди);

- при отриманні від власника рахунка та двох примірників актів про надання послуг, користувач має підписати акт і один примірник акту повернути власнику в 5-денний строк з дня його отримання. В разі неповернення користувачем акта у вказаний строк, послуги будуть вважатися наданими власником у відповідності з умовами договору (п.3.6. додаткової угоди);

- договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 28.02.14. Відповідно до ст.631 ЦК України дія цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 04.03.13 (п.6.1. додаткової угоди).

Звертаючись із позовом, ПП "Верінет" посилався на те, що 04.03.13 між відповідачем та позивачем укладено договір на компенсацію затрат, пов'язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів №04002-00, умови якого пізніше частково були змінені додатковими угодами: від 15.08.13 №ДС-01/04002-00 та від 01.09.13 №ДС-02/04002-00.

10.04.14 сторонами спільно проведено звірку довжини ліній підвішених проводів телекомунікаційної мережі на опорах електричних мереж ЛЕП-0,4 кВ Верхньодніпровського РЕМ, про що складено відповідний акт, за результатами інвентаризації якої встановлено збільшення довжини телекомунікаційної мережі до 65,408 км та задіяно 1 869 опор.

Після підписання даного акту позивачем, його направлено відповідачу з метою укладення відповідної додаткової угоди до договору.

17.07.14 №04002-00 представником позивача в приміщенні відповідача отримано вказаний акт, підписаний відповідачем.

Разом з даним актом представнику позивача передано копію додаткової угоди від 01.11.13 №ДС-03/04002-00, підписаною, як зазначив позивач, невідомою особою, підпис якої відрізняється від підпису директора позивача ОСОБА_7. Позивач вважає, що відповідач ввів його в оману, оскільки зазначена додаткова угода від 01.11.13 №ДС-03/04002-00, підписана від імені позивача невідомою особою, тому, на його думку, така угода є недійсною. На ознаки підробки вказаного документа, на думку позивача, вказує також те, що угодою внесені суттєві зміни щодо загальної вартості договору (майже 300%), які не могли бути підписані без попереднього листування та проведення переговорів між сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання оскаржуваної угоди від 01.11.13 №ДС-03/04002-00 недійсною, суди попередніх інстанцій зазначили, що висновком судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.03.17 №5320-16 ОСОБА_8 встановлено, що підпис у додатковій угоді від 01.11.13 №ДС-03/04002-00 до договору від 04.03.13 №04002-00 в графі "Директор ПП "Верінет" від імені ОСОБА_7 - виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису.

Оскільки в силу вимог ч.4 ст.202 ЦК України для укладення двостороннього правочину необхідна наявність волевиявлення обох сторін, здійснена в належній формі, при чому під сторонами, у даному випадку, розуміються уповноважені на те відповідно до приписів ч.2 ст.207 ЦК України, особи.

Отже, належність підпису уповноваженої особи, є обов'язковою умовою при констатації волевиявлення сторони щодо визначеного договором кола істотних умов. Печатка лише слугує доказом дійсності підпису, проте не волевиявлення, та її наявність не визначає таких обов'язкових реквізитів, як посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення і не замінює відповідного підпису.

Оскільки спірна додаткова угода підписана з боку позивача невстановленою особою, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи (а.с.191-198 т.1), яка не була уповноважена укладати правочини від імені позивача, мотиви позову про визнання вказаного правочину недійсним - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів вірними, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог діючого законодавства, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, одним із способів якого є визнання правочину недійсним (ст.16 ЦК України).

Підставою недійсності правочину, згідно із положеннями ст.215 ЦК України, є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Тому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Частиною 1 ст.92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Вимогами положень ст.241 ЦК України визначено, що правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

Наразі, колегія суддів касаційної інстанції має зосередити увагу на встановлення попередніми інстанціями факту підписання спірної додаткової угоди з боку позивача невстановленою особою, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи (а.с.191-198 т.1) і в подальшому, позивачем не вчинялося дій, які б свідчили про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину змін до основного договору.

Крім цього, відповідно до положень ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Як вірно встановлено попередніми інстанціями, умовами оскаржуваної угоди від 01.11.13 змінена загальна вартість договору (майже 300%), які не могли бути підписані без попереднього листування та проведення переговорів між сторонами, оскільки таке підвищення суттєво впливає на господарські можливості позивача, тобто є істотними обставинами зміни правовідносин сторін, і як наслідок, може призвести до банкрутства ПП "Верінет", що дає підстави для висновку про наявність з боку відповідача умислу щодо введення контрагента в оману.

З огляду на викладене та беручи до уваги встановлені судами обох інстанцій обставини зміни істотних умов договору без належного їх погодження стороною позивача, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, наявність з боку відповідача умислу щодо введення контрагента в оману, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову.

А тому, колегія суддів вважає, що судові акти, підлягають залишенню без змін, оскільки вони прийняті при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні, а доводи касаційної скарги зводяться лише до не згоди із правомірними висновками попередніх інстанцій та переоцінки обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.17 у справі №904/8241/16 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.17 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді І. В. Вовк

С. К. Могил