Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" листопада 2017 р. Справа № 906/65/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В. - керівник від 13.01.2017

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. від 15.02.2017

ОСОБА_3 - приватний підприємець

від третьої особиОСОБА_6 - дов. від 29.02.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (м.Коростишів Житомирської області)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (м.Коростишів Житомирської області)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Коростишівська міська рада Коростишівського району Житомирської області (м. Коростишів)

про стягнення 69 240,00 грн

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідача 69 240,00 грн неустойки за користування торгівельними майданчиками № 149,150 та 151, нарахованої за період з 01.01.2016 по 01.01.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що орендар не виконав умови ч.1 ст.785 ЦК України і продовжує використовувати торгівельні майданчики НОМЕР_3 в своїй господарській діяльності після припинення договору оренди №187 від 31.12.2013 без надання заяви про намір укласти відповідний договір.

03.04.2017 до господарського суду від позивача надійшла заява № 199 від 31.03.2017 про збільшення розміру позовних вимог до суми 86 550 грн за користування торгівельним майданчиком № 149,150,151 за період з 01.01.2016 по 31.03.2017.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2017 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області та зупинено провадження у справі № 906/65/17 до вирішення справи № 906/207/17 за позовом Коростишівської міської ради до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" про стягнення 2421831,33 грн і зобов'язання повернути земельну ділянку площею 1,2 га, та за зустрічним позовом: Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Коростишівської міської ради про визнання недійсною угоди на оплату резервування земельної ділянки НОМЕР_2 від 31.03.2009..

Ухвалою суду від 25.09.2017 провадження по справі № 906/65/17 було поновлено.

19.10.2017 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог від 17.10.2017 № 479.

06.11.2017 від позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 490 від 02.11.2017, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 126 940,00 грн неустойки за час користування торгівельними майданчиками № 149, 150, 151 з 01.01.2016 по 01.11.2017.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду. Розгляд справи здійснюється в межах заяви про збільшення позовних вимог від 02.11.2017 № 490.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з врахуванням останніх збільшень.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили в повному обсязі. Зазначили, що відповідач не є ні власником, ні постійним користувачем земельної ділянки, неустойку з орендної плати за яку просить стягнути з відповідача, тому у нього відсутні правові підстави сплачувати орендну плату юридичній особі, що не має жодних майнових та будь-яких інших прав щодо земельної ділянки, на якій розміщені торгівельні майданчики відповідача, договір оренди земельної ділянки № 187 від 31.12.2013 не зареєстрований, тому є неукладеним згідно законодавства. Крім того, торгівельні майданчики з 01.01.2017 були демонтовані.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішенням третьої особи від 17 жовтня 2002 року позивачу було припинено користування земельною ділянкою площею 1, 87 га по АДРЕСА_1 у зв'язку із припиненням його діяльності, а земельну ділянку віднесено до земель резерву міської ради, у зв'язку із чим позивач не маючи прав на об'єкти оренди незаконно розпорядився ними, чим, на думку Третьої особи, завдає шкоди інтересам міста та громади.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (орендар/відповідач) було укладено договір оренди №187 (а.с.16-17).

Предметом договору є торгівельні майданчики НОМЕР_3 загальною площею 15, 15, 18 кв.м., відповідно; місцезнаходження останніх зазначене на плані розміщення торговельних місць ринку (далі - об'єкт оренди (п.1.1 договору).

Об'єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торгівельної діяльності (п.1.3 договору).

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дати початку дії договору відповідно до п.6 Договору, а саме з 01.01.2014 по 31.12.2014 (п. 2.1 договору №187 від 31.12.2013).

Орендна плата складає 865,50 грн; 865,50 грн та 1154,00 грн на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата (п.3.1 договору).

Пунктом 4.3.3 договору оренди сторони погодили обов'язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено на 1 рік і діє з 01.01.2014 до 31.12.2014 включно (п.6.1 договору).

Додатковою угодою від 28.01.2015 до договору оренди №187 від 31.12.2013 сторони пролонгували договір оренди №187 на термін з 01.01.2015 по 31.12.2015.

В подальшому орендар не виконав умови п.6.3 договору, не подав заяви про намір укласти договір, отже, згідно п.6.1 договір припиняє дію. Тобто, договір № 187 діяв до 31.12.2015.

Оскільки відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення орендованих торгівельних майданчиків, позивач скористався своїм правом та нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за час прострочення, а саме за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 в загальній сумі 126940,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до пп.1.1 Статуту Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", воно є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, яка є його засновником та власником всього майна.

Згідно пп.1.2 даного Статуту Підприємство райспоживспілки "Кооперативний ринок" є правонаступником прав та обов'язків КП "Кооперативний ринок" й створене виділенням з райспоживспілки на базі майна КП "Кооперативний ринок" відповідно до рішення Ради Засновників зборів від 25.11.03р., протокол № 5 з передачею йому прав і зобов'язань райспоживспілки в межах прав та зобов'язань КП "Кооперативний ринок".

Відповідно до пп.2.3.2 та 2.3.3 п.2.3 Статуту, одним з предметів діяльності підприємства є організація і надання ринкових послуг населенню, організаціям, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку і надають послуги та надання в оренду основних засобів та торгових місць ринку.

Торгівельні майданчики обліковуються на балансі підприємства і є майном, яке передано до ПР "Кооперативний ринок" від власника - Коростишівської райспоживспілки.

Як вбачається з прибуткових касових ордерів, розрахунки відповідачем проведені по грудень 2015 року включно.

Правове регулювання відносин, пов'язаних із здійсненням діяльності по продажу товарів (виконанню робіт, наданню послуг) на ринку в спірному випадку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 868 "Деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків", Правилами торгівлі на ринках, затверджених наказом Мінекономіки № 57/188/84/105 від 26.02.2002, Правилами торгівлі на ПР "Кооперативний ринок", затвердженими рішенням Коростишівської міської ради від 03.04.2014 р. № 762.

Торговельні місця надаються продавцям за окрему плату (п. 18 Правил торгівлі на ПР "Кооперативний ринок").

У разі використання торговельного місця на умовах оренди між продавцем та адміністрацією ринку укладається угода оренди (в термінах вжитих у Правилах торгівлі на ПР "Кооперативний ринок"), договір оренди торговельного місця (в термінах Постанов № 868).

Укладення договору оренди торговельного місця є обов'язковим відповідно до п.20 Правил торгівлі на ринках.

Слід дійти висновку, що правове регулювання діяльності по організації та здійсненню торгівлі на ринку регулюється не тільки зазначеними актами законодавства, а й іншим законодавством, зокрема Цивільним кодексом України як основним актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Предметом договору у даному спорі є торгівельний майданчик, місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торгівельних місць ринку (об'єкт оренди) (п. 1.1 Договору).

Об'єкт оренди надається Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торговельної діяльності (п. 1.3 Договору).

Таким чином, слід визнати, що передача управляючим ринком підприємством за плату торгівельного місця для провадження торговельної діяльності відповідає поняттю договору оренди, визначеному ст. 759 Цивільного кодексу України.

Використання торгівельного місця не є тотожним використанню земельної ділянки, хоч і передбачає таке використання, правовідносини підприємства, що управляє ринком та міської ради щодо земельної ділянки не впливають на предмет доказування даного провадження та не мають правового значення для даного спору.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З договору оренди вбачається, що у разі припинення договору орендар несе обов'язок звільнити об'єкт оренди та повернути його Орендодавцеві (п. 4.3.8 Договору).

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повернув орендовані торгівельні майданчики (звільнив їх), відтак, позивач скористався своїм правом та нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктами оренди за час прострочення, а саме за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 в загальній сумі 126940,00 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 06.11.2017).

Таким чином, неповернення відповідачем об'єкта оренди та перебування в межах наданих торгівельних місць металевих кіосків свідчить про невиконання ним умов пункту 4.3.8 Договору, що надає право позивачу на застосування санкцій, передбачених частиною 2 статті 785 ЦК України.

При цьому право позивача на нарахування спеціальної неустойки випливає з положень пункту 5.2 договору, за якими сторони несуть згідно з законодавством України за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором.

Здійснення позивачем діяльності з управління ринком без належного оформлення майнового права на об'єкт оренди чи права на земельну ділянку не є обставинами, з якими в межах даного спору може бути пов'язано порушення права орендаря торгівельного місця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 22, 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (Житомирська область, м.Коростишів, вул. Шевченка, 40, код 31843604)

-126940,00 грн неустойки;

-1904,10 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.11.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)