ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 справа № 910/5916/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не зявився; ОСОБА_4, довіреність №Ц/3-04/294-16 від 25.10.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.)
у справі№ 910/5916/17 (суддя Г.Є. Курило)
за позовомПриватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької обасті
доПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ
простягнення 294981,61грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», м.Маріуполь Донецької області (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1), позивач, звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 294981,61грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2017р. було порушено провадження у справі №910/5916/17 та призначено справу до розгляду. Разом з тим, ухвалою названого суду від 29.05.2017р. матеріали справи №910/5916/17 були направлені для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.06.2017р. справу №910/5916/17 було прийнято до провадження.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.) у справі №910/5916/17 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» (з урахуванням ухвали господарського суду Донецької області від 07.09.2017р. щодо виправлення описки в процесуальних документах по справі №910/5916/17 щодо найменування позивача) задоволені частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф у розмірі 206487,13грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з правомірності нарахування позивачем штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Водночас, відносно визначення стягуваної суми судом було застосовано зменшення її розміру на 30% внаслідок часткового задоволення відповідного клопотання відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду змінити, зменшивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову (29498,17грн.).

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що рішення суду ухвалене без повного зясування обставин, що мають значення для справи. Так, на переконання апелянта, у суду першої інстанції було достатньо підстав для більш суттєвого зменшення суми стягуваного штрафу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Стойка О.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 26.09.2017р.

На поштову адресу суду від Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянуто та долучено до матеріалів справи. За змістом зазначеного відзиву позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця».

Через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист суду першої інстанції з ухвалою господарського суду Донецької області від 07.09.2017р. про виправлення описки, допущеної в процесуальних документах у справі №910/5916/17, щодо найменування позивача, а саме виправлено назву останнього з Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 на Приватне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Радіонової О.О. та перебуванням у відпустці судді члена колегії Стойка О.В. на дату слухання справи, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.09.2017р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 14.11.2017р.

У звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О. на дату слухання справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Разом з тим, 14.11.2017р. у зв'язку зі здійсненням спеціалістами слідчо-оперативної групи, експертами-вибухотехніками, кінологами Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в будівлі Донецького апеляційного господарського суду дій щодо перевірки анонімного повідомлення про замінування, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.) у справі №910/5916/17 був неможливим. Керуючись статтею 77 ГПК України, враховуючи неможливість проведення судового засідання, судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду відкладено судове засідання на 20.11.2017р.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2017р. підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання повторно не зявився.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Статтею 69 ГПК України передбачене право господарського суду у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, продовжити строк розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання, а також те, що позиція останнього викладена безпосередньо у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

25.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (далі виконавець») та Публічним акціонерним товариством Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 (нині -Приватне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 (далі вантажовласник) був укладений договір №1970/ДФ/10017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги (далі договір).

Як вбачається з матеріалів справи, у січні - лютому 2017р. на адресу Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1 надійшли вагони з вантажем за наступними залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи: №47998208 від 30.11.2016р.; №45902996 від 28.12.2016р.; №45903382 від 28.12.2016р.; №46013793 від 31.12.2016р.; №46014643 від 31.12.2016р.; №43441997 від 29.12.2016р.; №45986643 від 30.12.2016р.; №46140398 від 04.01.2017р.; №35182435 від 06.01.2017р.; №46329512 від 10.01.2017р.; №43504125 від 06.01.2017р.; №43522515 від 13.01.2017р.; №46401683 від 12.01.2017р.; №46493268 від 15.01.2017р.; №46497947 від 15.01.2017р.; №34100958 від 13.01.2017р.; №46583324 від 18.01.2017р.; №46524526 від 16.01.2017р.; №46528022 від 16.01.2017р.; №46531893 від 16.01.2017р.; №53862249 від 18.01.2017р.; №43647544 від 23.01.2017р.; №46807012 від 25.01.2017р.; №46818225 від 26.01.2017р.; №46935268 від 29.01.2017р.; №46976742 від 31.01.2017р.; №43700178 від 28.01.2017р.; №41395666 від 04.02.2017р.; №43726538 від 31.01.2017р.; №43729441 від 31.01.2017р.; №47302526 від 09.02.2017р.; №47326897 від 10.02.2017р.; №43769637 від 06.02.2017р.; №43805555 від 10.02.2017р.; №48181259 від 01.02.2017р.; №47193669 від 06.02.2017р.; №41524398 від 09.02.2017р.; №34469809 від 10.02.2017р.; №34470948 від 10.02.2017р.; №34471102 від 10.02.2017р.; №47425582 від 13.02.2017р.; №47425921 від 13.02.2017р.; №47588314 від 17.02.2017р.; №47591854 від 17.02.2017р.; №47593835 від 17.02.2017р.; №47593843 від 17.02.2017р.; №47593868 від 17.02.2017р.; №43881184 від 17.02.2017р.; №48464507 від 14.02.2017р.; №48464515 від 14.02.2017р.; №48464523 від 14.02.2017р.; №48464531 від 14.02.2017р.; №48464549 від 14.02.2017р.; №48464556 від 14.02.2017р.; №48464564 від 14.02.2017р.; №48464655 від 14.02.2017р.; №48464671 від 14.02.2017р.; №47682539 від 21.02.2017р.; №47685417 від 21.02.2017р.; №47706460 від 21.02.2017р.; №47706544 від 21.02.2017р.

З огляду на допущене Публічним акціонерним товариством Українська залізниця прострочення доставки вантажу, Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулося до суду з позовом про стягнення штрафу.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України N232/94-ВР від 10.11.1994р. "Про транспорт", Закону України N273/96-ВР від 04.07.1996р. "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. за №457 (далі Статут), та інших актів законодавства України, зокрема, Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України N644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за N865/5086 (далі Правила).

За приписами ст.909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної. Аналогічні положення закріплені в статті 307 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Статтею 131 Статуту передбачено, що претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Претензії, що виникли з приводу перевезення пасажирів, багажу і вантажобагажу можуть бути заявлені залізниці відправлення або призначення (на бажання заявника претензії). Претензії, що виникли з перевезення вантажу у прямому змішаному сполученні, заявляються: а) залізниці призначення, якщо кінцевим пунктом перевезення є залізнична станція; б) іншому транспортному органу, якщо кінцевим пунктом перевезення є порт.

Претензії вантажовідправників щодо штрафів заявляються залізниці відправлення, а вантажоодержувачів - залізниці призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст.41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1.1 Правил передбачено, що у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (п.2.1 Правил).

Пунктом 2.10 Правил визначено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, повязані з відправленням і прибуття вантажу.

За приписами п.2.9 Правил, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Як встановлено судовою колегією, наявні в матеріалах справи залізничні накладні, вантаж за якими доставлено з порушенням встановленого терміну, не містять відповідних відміток, що свідчить про відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.

Згідно зі ст.116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам субєктом підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно з Інформаційним листом №01-06/420/2012 від 04.04.2012р. Вищого господарського суду України «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно обґрунтованого та арифметично вірного розрахунку Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, доданого до позовної заяви, розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за визначеним позивачем переліком залізничних накладних становить 294981,61грн.

Водночас, відносно визначення стягуваної суми штрафу судом першої інстанції було застосовано зменшення її розміру на 30% до 206487,13грн. внаслідок часткового задоволення відповідного клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 5% від суми позову.

Враховуючи сутність доводів відповідача відносно наявності підстав для більш суттєвого зменшення суми стягуваного штрафу, апеляційний суд наголошує на такому.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачено п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

Втім, означена процесуальна норма реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України, які вимагають дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

У світлі наведених приписів, апеляційний суд зазначає про вірне застосування судом першої інстанції ст.233 ГК України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підтвердження свого клопотання про зменшення суми штрафу зазначив, що проведення бойових дій на території Донецької області значно ускладнює транспортне сполучення в межах Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та є основною причиною порушення строків доставки вантажів. Крім того, відповідачем до матеріалів справи додано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016р., який підтверджує негативний вплив проведення антитерористичної операції на доходність підприємства.

Відтак, за висновками апеляційного суду, заявлена сума штрафу цілком правомірно може бути зменшена. При цьому, судовою колегією відхиляються посилання відповідача на наявність підстав для більш суттєвого зменшення суми стягуваного штрафу, як на підставу для зміни рішення, оскільки визначення розміру такого зменшення є дискреційним повноваженням місцевого суду, а отже, оцінка саме розміру зменшення, а не наявності відповідних підстав для застосування зменшення в принципі, з боку апеляційного суду не може здійснюватися в контексті відповідності чи невідповідності нормам матеріального чи процесуального права у розумінні ст.104 ГПК України.

З огляду на викладене, враховуючи майновий стан відповідача, а також те, що порушення зобов'язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим застосоване місцевим господарським судом зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу на 30% до розміру 206487,13грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.) у справі №910/5916/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.) у справі №910/5916/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. (повний текст підписано 21.08.2017р.) у справі №910/5916/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.: 1- позивачу; 2- відповідачу; 1- до справи; 1- ДАГС; 1 ГСДО