ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. Справа № 911/2750/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Велика Олександрівка

про стягнення 232633,91 грн.

за участю представників

від позивача: Корчук Л.В. (дов. б/н від 04.10.2017 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р. в розмірі 568637,23 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом - 113334,00 грн., з суми прострочених процентів за кредитом 234926,46 грн., з суми пені за несвоєчасне повернення процентів - 219774,95 грн., з суми 3 % річних від суми прострочених процентів - 601,82 грн. звернути стягнення за іпотечним договором від 15.09.2011 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Ковальчуком С.П., про що зроблено запис № 4910 та зареєстровано заборону в реєстрі під номером 4911, на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Київської області у справі № 26/069-12 від 12.07.2012 р., яке набрало законної сили, встановлено та доведено факт існування заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р. Позивач зазначає, що станом на 23.08.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р., з урахуванням рішення господарського суду Київської області від 12.07.2012 р. у справі № 26/069-12, яке не виконане, становить 568637,23 грн. та складається з суми простроченої заборгованості за кредитом - 113334,00 грн., з суми прострочених процентів за кредитом 234926,46 грн., з суми пені за несвоєчасне повернення процентів - 219774,95 грн., з суми 3 % річних від суми прострочених процентів - 601,82 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір від 15.09.2011 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського натаріального округу - Ковальчуком С.П., про що зроблено запис в реєстрі № 4910 та зареєстровано заборону в реєстрі за № 4911. Враховуючи вищевикладене позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.

03.10.2017 р. до господарського суду Київської області до початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява № 02.3-2273 від 28.09.2017 р. про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р. за період з 22.05.2012 р. по 26.09.2017 р. у розмірі 232633,91 грн., з яких 226433,55 грн. сума заборгованості за простроченими відсотками, 5374,65 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків та 825,71 грн. 3 % річних від суми прострочених платежів.

Таким чином, господарським судом Київської області розглядаються позовні вимоги про стягнення 232633,91 грн., з яких 226433,55 грн. боргу за простроченими відсотками, 5374,65 грн. пені та 825,71 грн. 3% річних.

Представник позивача у судових засіданнях 03.10.2017 р. та 26.10.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судові засідання 03.10.2017 р. та 26.10.2017 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, оскільки кореспонденція суду надсилалась відповідачу за адресою, за якою він зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк" (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2007423, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 120000,00 грн., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною (графік) зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 % процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 14.09.2014 року включно (кредит), на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 3.1 договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом виходячи із розміру процентної ставки, встановленої п. 1.1, або зміненої відповідно до п. 3.5 - 3.7 цього договору.

Сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним на рахунок № 20, відкритий у кредитора (п. 3.3 договору).

Згідно п. 5.1 договору позичальник зобов'язується забезпечити своєчасну оплату платежів, передбачених даним договором.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору, перерахувавши відповідачу 120000,00 грн., що підтверджується заявою відповідача від 16.09.2011 року та розпорядженням Управляння адміністрування активних операцій середнього та малого бізнесу від 16.09.2011 року.

Однак, відповідач, отримавши суму кредиту та користуючись грошовими коштами, в порушення умов договору, вимог ст.ст. 526, 1054 ЦК України, свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, прострочивши строк погашення кредиту та станом на 21.05.2012 мав заборгованість перед позивачем з повернення кредиту у сумі 113334,00 грн. та 13490,94 грн. заборгованість за відсотками.

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 12.07.2012 р. у справі № 26/069-12 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 207121,78 грн., яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 12.07.2012 р. у справі № 26/069-12 позов задоволено частково; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" 113334,00 грн. заборгованості за кредитом, 13490,94 грн. заборгованості по прострочених відсотках, 691,50 грн. пені за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, 400,67 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом, 2558, 34 грн. судового збору.

Відповідно до статті 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 202 - 205 Господарського кодексу України, ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 549 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Станом на теперішній час рішення господарського суду Київської області від 12.07.2012 р. у справі № 26/069-12 не виконано, заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р. у сумі 113334,00 грн., яка стягнута рішенням суду, відповідачем не сплачена, у зв'язку з чим позивач має право на дорахування відповідачу суми пені за несвоєчасне повернення відсотків та 3 % річних.

Позивач просить стягнути з відповідача 226433,55 грн. заборгованості за відсотками по кредиту, нарахованих за період з 22.05.2012 р. по 26.09.2017 р.

Відповідно до п. 1.1.2. договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в першому абзаці цього пункту договору, діюча на такий момент прострочена річна процентна ставка за цим договором збільшується на 20 (двадцять) одиниць та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором. При цьому, сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом із розміру процентної ставки, встановленої за п. 1.1., або зміненої відповідно до п.п. 3.5.-3.7., цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Оскільки заборгованість за відсотками по кредиту за договором кредитної лінії № НКЛ-2007423 від 15.09.2011 р. у сумі 226433,55 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками по кредиту у сумі 226433,55 грн. підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 5374,65 грн. пені, нарахованої за загальний період з 03.10.2016 р. по 26.09.2017 р. на заборгованість відповідача за несплаченими процентами.

Відповідно до п. 9.1. договору за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3,8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем невірно визначено початок періодів нарахування пені за несвоєчасне повернення процентів, оскільки відповідно до 3.3. кредитного договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом з урахуванням вірних дат початків періодів нарахування пені, сума пені, нарахована за загальний період з 11.10.2016 р. по 26.09.2017 р. на заборгованість відповідача за несвоєчасне повернення процентів, становить 4989,03 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача 825,71 грн. 3 % річних, нарахованих за загальний період з 03.10.2016 р. по 26.09.2017 р. на заборгованість відповідача за несвоєчасне повернення процентів.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, позивачем невірно визначено початок періодів нарахування 3 % річних, оскільки відповідно до 3.3. кредитного договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом з урахуванням вірних дат початків періодів нарахування 3 % річних, сума 3 % річних, нарахована за загальний період з 11.10.2016 р. по 26.09.2017 р. на заборгованість відповідача за несвоєчасне повернення процентів, становить 782,69 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1 . Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08320, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, код 34047020) 226433,55 грн. (двісті двадцять шість тисяч чотириста тридцять три грн. 55 коп.) заборгованості за простроченими відсотками, 4989,03 грн. (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять грн. 03 коп.) пені, 782,69 грн. (сімсот вісімдесят дві грн. 69 коп.) 3 % річних та 3483,08 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят три грн. 08 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15.11.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева