ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Справа № 910/24284/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача),

суддів: Білошкап О.В., Панової І.Ю.,

за участю представників:

ТОВ "Міжрегіональна пелетна компанія" - Коваленка С.В. (дов. від 11.09.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна

пелетна компанія"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017

та постанову Господарського суду міста Києва від 07.02.2017

у справі №910/24284/16 Господарського суду міста Києва

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-

жировий комбінат"

про визнання банкрутом ,

встановив:

Постановою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 (суддя Пасько М.В.) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "Чугуївський олійно-жировий комбінат" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії Давидюка Р.М., вирішено інші процесуальні питання пов`язані з подальшим розглядом справи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 (колегія суддів у складі: А.А. Верховець, О.М.Остапенко, С.В.Сотніков) апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі №910/24284/16 припинено.

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" на постанову Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі № 910/24284/16 задоволено частково.

Скасовано пункт 3 резолютивної частини постанови Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі № 910/24284/16, а саме:

"3. Призначити ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Давидюка Романа Миколайовича (08703, АДРЕСА_1)".

Справу №910/24284/16 передано для розгляду до місцевого господарського суду в іншому складі суду в судовому засіданні з введення ліквідаційної процедури для вирішення питання щодо призначення арбітражного керуючого у даній справі з урахуванням Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство.

В решті постанову Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі № 910/24284/16 залишено без змін.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Міжрегіональна пелетна компанія" просить постанову господарського суду м.Києва від 27.12.2016 скасувати. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 в частині визнання ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури скасувати. Провадження у справі № 910/24284/16 про банкрутство ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" припинити. Вважає оскаржувані судові рішення прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 95, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", недоведеністю обставин, що мають значення для справи, що суперечить положенням ст.ст. 43, 110 ГПК України.

Вищий господарський суд України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 04.01.2017 заяву ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" про порушення провадження у справі про банкрутство прийнята до розгляду.

За результатами підготовчого засідання ухвалою від 24.01.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду м. Києва від 07.02.2017 ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Давидюка Р.М.

Визнаючи боржника банкрутом, суд першої інстанції виходив з того, що боржник неспроможний відновити свою платоспроможність та задовольнити вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, у зв'язку з недостатністю майна (майнових активів), та наявністю підстав для визнання боржника банкрутом.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вказав, що загальна сума кредиторської заборгованості складає 324366928,00 грн., тоді як активи боржника становлять 92542,94 грн., у зв'язку з чим погодився з висновком суду першої інстанції про недостатність коштів та майнових активів для погашення кредиторської заборгованості, що є підставою для визнання боржника банкрутом.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Тому, при винесені постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника.

Згідно з ч. 5 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" боржник зобов'язаний звернутись в місячний строк до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство у разі, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ч.3 ст.110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч.1 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Згідно ч.5 ст.105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, встановлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи ( ч. 8 ст.111 ЦК України).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що судами попередніх інстанцій про розгляді заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" не було належним чином перевірено наявність належних доказів, які б підтверджували проведення інвентаризації всього майна боржника з дотримання вимог Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014; наявність відомостей про проведення аудиторської перевірки та аудиторський висновок щодо фінансового стану ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат", а також відомостей відповідних державних органів щодо наявності або відсутності зареєстрованого за боржником будь-якого майна.

Крім того, згідно з ч. 7 ст. 111 ЦК України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Статтею 78 Податкового Кодексу України, передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до п. п. 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

За ч. 10 ст. 111 ЦК України, до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Судами попередніх інстанцій не було з'ясовано дотримання головою ліквідаційної комісії боржника вимог Закону про проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника, наявність доказів складання та подання боржником органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період,

Також не було з'ясовано судом першої інстанції, якими належними та допустимими доказами, що мають бути долучені до заяви про порушення провадження у справі, підтверджується закриття боржником рахунків в банках, оскільки докази звернення головою ліквідаційної комісії ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" до органів ДПІ для отримання довідки з переліком рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття в матеріалах справи відсутні.

Водночас, за відсутності доказів про наявність відкритих рахунків або їх відсутність, руху коштів на них, залишку коштів на рахунках ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат", на дату прийняття рішення про припинення діяльності боржника неможливо дійти до висновку про обґрунтоване співвідношення активу та пасиву за даними проміжного ліквідаційного балансу боржника.

В той час як згідно з п. 11.16 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011, належним доказом наявності відкриття /закриття рахунків у боржника є довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишків коштів та їх закриття, яка в матеріалах справи відсутня.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Залишаючи постанову господарського суду першої інстанції без змін, господарський суд апеляційної інстанції вказаних недоліків суду першої інстанції не усунув, на зазначені вище обставини уваги не звернув та не дав їм належної оцінки. При цьому, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися обставини щодо надання ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/47631/16-к дозволу на призначення в межах кримінального провадження позапланової документальної перевірки ТОВ "Чугуївський олійно-жировий комбінат" по проведеним фінансово-господарським операціям за період часу з 01.01.2013 по дату постановлення ухвали слідчого судді щодо аналізу фінансових операцій з контрагентами, що підлягають фінансовому моніторингу; правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарської діяльності з контрагентами, а також перевірки причин, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб'єкта господарської діяльності, внаслідок чого кредитору завдано матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, а також не були з'ясовані обставини щодо результатів вказаної перевірки.

Враховуючи вищенаведене та особливості процедури банкрутства в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій належним чином не було перевірено дотримання заявником вимог, передбачених ст.ст. 105, 110, 111 ЦК України, що передують зверненню до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не проведено аналізу активів і пасивів боржника та не з'ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Дослідження всіх вищевказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, проте суди попередніх інстанцій на них уваги не звернули і залишили без належної правової оцінки.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неповного з'ясування обставин справи, та порушення принципу безпосередності судового розгляду, в тому числі дослідження доказів у їх сукупності, на які посилалися учасники провадження під час оскарження вищенаведених судових рішень, у зв'язку з чим висновки судів про визнання боржника банкрутом та перехід до ліквідаційної процедури, враховуючи вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є передчасними.

Відповідно до частини 2 ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а відтак оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи до господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 та постанову Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі №910/24284/16 скасувати.

Справу №910/24284/16 направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Білошкап О.В.

Панова І.Ю.