ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа № 925/1084/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: Побийвовк В.В. - за довіреністю,

представник відповідача: Ганицький О.В. - директор,

представник третьої особи не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - фізична особа - підприємець ОСОБА_4,

про зобов'язання звільнити нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Райффайзен Банк Авальзвернувся в Господарський суд Черкаської області з позов про звільнення від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" та його майна незаконно займаний комплекс будівель загальною площею 1108,5 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1, право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4 за реєстраційним номером 1, з тих підстав, що вказаний комплекс знаходиться в іпотеці у позивача, який не надавав згоди на передачу його відповідачу в оренду чи використання з інших підстав.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.09.2017 залучено до участі у справі фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки право власності на займаний відповідачем комплекс приміщень зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ФОП ОСОБА_4, отже рішення суду у даній справі може стосуватися його прав чи обов'язків щодо відповідача.

19.10.2017 ФОП ОСОБА_4 подав до суду відзив, в якому просив повністю відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що він не укладав з відповідачем договору оренди, так як на це потрібна згода позивача; самовільне використання відповідачем приміщень у комплексі будівель також відсутнє, на чому ґрунтуються припущення відповідача ФОП ОСОБА_4 не зрозуміло.

У відзиві на позов відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заявлені позовні вимоги позивача не відповідають вимогам діючого законодавства, зокрема ст. 33 ГПК України, оскільки позивач не зазначив, які саме його права та законні інтереси порушені, на чому ґрунтуються такі права і в чому полягає їх порушення, якими саме діями чи бездіяльністю відповідача це порушення спричинено, за умови його спричинення; відповідачу важко зрозуміти про що йдеться у позові, при цьому у відповідача є власні приміщення за даною адресою, а крім того, жодних приміщень у ПП ОСОБА_4 відповідач не займає та не використовує як на договірній так і без договірній підставі.

Господарський суд ухвалою від 24.10.2017 відклав розгляд справи на 07.11.2017, зобов'яв сторони подати документи у справу.

03.11.2017 до суду від позивача надійшло уточнення позовних вимог, в якому позивач, з метою однозначного трактування позовних вимог та однозначного та належного виконання рішення суду у разі задоволення позову, просить звільнити від ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" та його майна незаконно займаний комплекс будівель літ. Б-I, В-2, Г-І, Е-І, огорожа № 1,4, замощення № II, що розташований за адресою АДРЕСА_1, право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за реєстраційним номером 1.

Заслухавши пояснення представника позивача, суд прийняв уточнення позовних вимог відповідно до статті 22 ГПК України як заяву позивача про зміну предмету позову, оскільки ця заява подана представником позивача до початку розгляду спору по суті, оформлена належним чином, її копія надіслана відповідачу та третій особі.

У запереченні на відзиви третьої особи та відповідача представник позивача Побийвовк В.В. заперечив проти їх тверджень про те, що відповідач не використовує належні третій особі приміщення комплексу будівель, розташованого за адресою АДРЕСА_1, та повідомив, що він особисто неодноразово перевіряв стан належного підприємцю майна і особи, які перебували в зазначених приміщеннях, повідомляли йому, що вони є працівниками ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС". Також представник позивача вказав, що самим фактом використання відповідачем належних третій особі приміщень комплексу будівель без отримання згоди на таке використання від іпотекодержателя AT "Раййффайзен Банк Аваль", порушується право та законний інтерес іпотекодержателя AT "Раййффайзен Банк Аваль" щодо визначення порядку використання предмета іпотеки третіми особами, яке передбачене ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку".

ОСОБА_4 не з'явився у судове засідання, заяву про розгляд справи за його участі не подавав. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності третьої особи, за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка третьої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні:

представник позивача підтримав позов з урахуванням уточнення позовних вимог; просив повністю задовольнити позов та звільнити від відповідача та його майна предмет іпотеки; пояснив, що на фотографіях предмета іпотеки на сайті ДП "СЕТАМ" при проведенні торгів з його примусової реалізації чітко видно, що на приміщеннях, які є предметом іпотеки, розміщено вивіску "УНІВЕРСАЛ СЕРВІС СТО"; факт використання приміщень відповідачем підтверджується також у Акті перевірки наявності та стану заставного майна від 08.09.2017, виконаному ФОП ОСОБА_6, який є незаінтересованою особою та із яким укладений договір на проведення таких перевірок;

представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов, та пояснив, що відповідачу належить на праві власності нерухомість (бокси), які знаходяться поруч із боксами, що належать ОСОБА_4, проїзд на територію спільний для всіх боксів, вивіска із назвою товариства знаходиться на боксах навпроти дуже багато років із самого початку роботи відповідача; ніякі договори із підприємцем про використання його боксів не укладалися, відповідач його бокси не використовує, вимоги позивача надумані та нічим не підтверджені.

У судовому засіданні 07.11.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд приходить до такого.

13 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (як Кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Позичальник) було укладено генеральну кредитну угоду № 010/02-16/210-08 та на виконання її умов цим же числом було укладено кредитний договір № 010/02-16/210/02-08.

За доводами позивача на даний час Позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором.

З метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Банком між ОСОБА_4 (Іпотекодавець) та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (Іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 010/02-16/210-08і від 13.02.2008, далі - Договір іпотеки, за умовами якого цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 13.02.2008 № 010/02-16/210-08, а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому, щодо повернення кредиту в розмірі 1616000 грн., сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору.

Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: комплекс будівель загальною площею 1108,5 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1, а саме: Літера Б-1 - цех (заг. площа 163,1 кв.м.), Літера В-2- цех (заг. площа 269,8 кв.м.), Літера Г-1 - цех (заг. площа 527,6 кв.м.), Літера Д-1 - склад (заг. площа 57,6 кв.м.), Літера Е-1 - склад (заг. площа 90,4 кв.м.), далі - предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцеві на праві власності, що підтверджується Мировою угодою, укладеною між ТОВ "Холд-Хаус" та Іпотекодавцем 18 грудня 2007 року, затвердженою ухвалою Господарського суду Черкаської області 18.12.2007, справа № 06/5788, зареєстрованою в КП "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 31.01.2008 за реєстраційним номером 21704748. Витяг з реєстру власності на нерухоме майно № 17711151 від 12.02.2008.

Відповідно до п. 4.1.5. Договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язанням з боку третіх осіб (зокрема, не передавали його в оренду, найом, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та розпорядження Предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від Іпотекодержателя.

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" змінено назву позичальника з Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", який є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

За доводами позивача у березні 2017 року, здійснивши черговий огляд іпотечного майна, працівниками позивача (Банку) було встановлено, що у внутрішніх приміщеннях об'єкту здійснює господарську діяльність стороння особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" (відповідач у справі). Позивач стверджує, що до Банку не надходили звернення щодо надання згоди на передачу в користування зазначеним майном. Тому позивач 18.03.2017 надіслав на адресу відповідача повідомлення про звільнення приміщення, яке було залишено відповідачем без відповіді та реагування.

Згідно інформації одержаної з Єдиного державного реєстру юридичних

осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідачем зареєстровано своє

місцезнаходження/юридичну адресу за місцезнаходженням предмету іпотеки, а засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

21 серпня 2017 року представник позивача провів черговий огляд предмета іпотеки та встановив, що відповідач продовжує використовувати предмет іпотеки у господарській діяльності.

Позивач вважає, що вказані дії щодо використання відповідачем предмета іпотеки у господарській діяльності є порушенням норм чинного законодавства України, а також охоронюваних законом прав Іпотекодержателя відповідно до ч. 3 ст. 9, ст. 12 Закону України "Про іпотеку". Отже, передача відповідачу в користування нерухомого іпотечного майна є незаконною та такою, що не створює жодних юридичних наслідків. Оскільки відповідач не усунув виявлені позивачем порушення, тому останній звернувся з даним позовом до господарського суду.

В частині 3 статті 9 Закону України "Про іпотеку" вказано, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в оренду, користування.

За приписом статті 12 цього Закону правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено таке: 1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 2. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). 3. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. 4. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

В частинах 1-5 статті 203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Та згідно пункту 1 частини 1 статті 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідач і третя особа - ОСОБА_4, який є Позичальником за кредитним договором та Іпотекодавцем за договором іпотеки, повністю заперечили проти надання спірного нерухомого майна (що є предметом іпотеки) в оренду чи користування відповідачу та використання останнім цього нерухомого майна.

Із доданої до позовної заяви Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.09.2017 вбачається, що 13.02.2008 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було зареєстровано заборону на нерухоме майно ОСОБА_4: комплекс, цех літ. Б-І, цех літ. В-2, цех літ. Г-І, склад літ. Д-І, склад літ. Е-І, відповідно до договору іпотеки, виданого 13.02.2008, в інтересах ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Також в цій Інформаційній довідці значиться інформація про те, що 13.05.2013 зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС", адреса якого: АДРЕСА_1, право власності на такі об'єкти: станція технічного обслуговування автомобілів, А'-І загальною площею 394,9 кв.м., їдальня, З-І загальною площею 53,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_2.

Право власності ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" на назване вище нерухоме майно підтверджене також у поданому представником відповідача в судовому засіданні свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 20.05.2013 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2013, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні.

Отже, із наявних у справі матеріалів вбачається, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Договором іпотеки, та належне відповідачу на праві власності нерухоме майно знаходяться на суміжній території. Відповідно до пояснень представника відповідача, не спростованих і не заперечених позивачем, до вказаних об'єктів нерухомості є один проїзд. Відповідачу належить об'єкт, який має назву "станція технічного обслуговування автомобілів".

Отже, знаходження ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС", його майна та працівників за місцем його розташування є законним та правомірним.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено, що відповідач займає комплекс будівель, який знаходиться у позивача в іпотеці, та що у тих будівлях знаходиться якесь майно відповідача.

Посилання позивача на Акт перевірки наявності та стану заставного майна від 08 вересня 2017 року, складений ФОП ОСОБА_6, не може бути належним доказом того, що ТОВ "СТО УНІВЕРСАЛ - СЕРВІС" розміщується у будівлях, які знаходяться в іпотеці, чи що в них знаходиться майно названого товариства, оскільки цей акт складений підприємцем одноособово, без участі представників товариства, та у ньому не вказано, що в цих приміщеннях знаходиться товариство чи його майно. Не може бути таким доказом і наявність на стіні вивіски із словами УНИВЕРСАЛ СЕРВИС СТО чи зазначення у ЄДР адреси місцезнаходження відповідача за місцем розташування предмета іпотеки.

Позивач не довів, що його право як іпотекодержателя порушене і яке саме. Із поданих позивачем матеріалів вбачається, що у червні 2017 року проводились торги з примусової реалізації предмета іпотеки, торги не відбулися. Позивач не подав протокол торгів, однак у листі від 23.10.2017 вказав, що торги не відбулися за відсутності зареєстрованих учасників. Отже, перешкодою для продажу предмета іпотеки не стало використання майна іншими особами, якщо таке є.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами твердження позивача не можуть бути покладені в основу судового рішення.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 13.11.2017 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко