ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" листопада 2017 р.Справа № 916/2430/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Топольницькій Б.П.

розглянувши справу №916/2430/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

про стягнення 602674,87 грн.,-

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю від 06.11.2017р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" 602674,87, з яких: 593848,54 грн. основний борг, 1708,33 грн. - 3% річних та 7118,04 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №ОД/4Х-17-959НЮ від 24.07.2017р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

06.11.2017р. за вх.№2-5846/17 позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду та згідно з якою позивач просить суд стягнути з відповідача 8826,33 грн., з яких: 1708,33 грн. - 3% річних та 7118,04 грн. пеня, з посиланням при цьому на те, що під час розгляду справи у суді відповідачем було сплачено заборгованість в розмірі 593848,54 грн., про що свідчить платіжне доручення №468648 від 27.10.2017р.

Поряд з цим у заяві від 06.11.2017р. за вх.№23613/17 позивач просить суд розглядати справу за відсутності сторони позивача.

У відзиві на позов від 07.11.2017р. за вх.№23706/17 відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням при цьому на те, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем товару, оскільки не надано до справи акту приймання передачі товару.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 08.11.2017р. за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив:

24.07.2017р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006" (Постачальник, позивач) укладений договір поставки №ОД/4Х-17-959НЮ, згідно з яким Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно з п.5.1. договору товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені Графіком поставки (Додаток №2 до договору).

Відповідно до п.5.6. договору товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (65098, м. Одеса, вул. Степна, 2) на умовах DDP в редакції Інкотермс 2010.

Пунктом 5.7 договору встановлено, що представник Замовника при прийнятті товару зобовязаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному у рахунку-фактурі і накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику Постачальника довіреність, що підтверджує право представника на отримання даної партії товару.

Згідно з п.п.6.1.,6.2. договору Замовник оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, вказано у Специфікації. Ціни в накладних і в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України.

Відповідно до п.п.7.1.,7.2. договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 20 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або уповноваженими представниками видаткової накладної.

Згідно з п.п.11.1.,11.2. договору за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором. Замовник за даним договором несе наступну відповідальність: у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Відповідно до п.16.2. договору термін дії договору з моменту його підписання до 31.12.2017р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобовязань.

Поряд з цим, господарським судом встановлено, що на виконання умов договору 29.07.2017р. позивач поставив відповідачу товар на суму 593848,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №0729.1 від 29.07.2017р. та довіреністю на одержання ТМЦ від 26.07.2017р. №492. Також позивач виставив відповідачу рахунок на оплату поставленого товару №0729.1 від 29.07.2017р.

У претензії за вих.№364-08/2017 від 31.08.2017р. позивач просив відповідача оплатити поставлений за договором товар.

Оскільки поставлений позивачем товар не був оплачений відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар, пені та 3% річних.

Під час розгляду справи відповідачем оплачений поставлений позивачем товар в сумі 593848,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №468648 від 27.10.2017р.

В свою чергу позивачем зменшений розмір позовних вимог, про що до суду надано відповідну заяву.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір поставки, згідно з яким позивач зобовязався поставляти відповідачу товар, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі його оплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Виходячи з умов п.7.2. укладеного між сторонами договору строк оплату товару, який поставлений позивачем за видатковою накладною №0729.1 від 29.07.2017р. встановлений сторонами 28.08.2017р.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем несвоєчасно виконані зобовязання щодо оплати поставленого позивачем товару, оскільки поставлений позивачем товар оплачений відповідачем лише 27.10.2017р. .

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем за період з 29.08.2017р. по 02.10.2017р., та згідно з яким розмір 3% річних становить 1708,33 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.11.2. укладеного між сторонами договору встановлено, що у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір нарахованої відповідачу пені за період з 29.08.2017р. по 02.10.2017р становить 7118,04 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача на необхідність надання до суду акту приймання-передачі товару в якості доказу, який підтверджує отримання відповідачем поставленого позивачем товару господарський суд до уваги не приймає, оскільки у матеріалах справи наявна видаткова накладна, рахунок-фактура та довіреність відповідача, які в силу вимог ст.33 ГПК України в належними доказами поставки товару відповідачу, оскільки наявність саме цих документів передбачена умовами п.5.7. укладеного між сторонами договору. Окрім того, 27.10.2017р. поставлений позивачем товар відповідачем оплачений.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 9040,13 грн. господарський суд виходить з наступного.

Так у заяві від 06.11.2017р. за вх.№2-5846/17 розмір позовних вимог був зменшений позивачем до 8 826, 33 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з розясненнями, які містяться у п.2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню (пункт 1 частини першої статті 7 Закону) за клопотанням особи, яка його сплатила.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що правові підставі для покладання сплати судового збору на суму зменшених позовних вимог на відповідача відсутні. Поряд з цим, позивач має право звернутись до господарського суду із відповідним клопотання про повернення судового збору внаслідок зменшення розміру позовних вимог.

На підставі ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006" задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006" (69014, м. Запоріжжя, вул. Базова, 9А, ) пеню в сумі 7118 (сім тисяч сто вісімнадцять) грн. 04 коп., 3 % річних в сумі 1708 (одна тисяча сімсот вісім) грн. 33 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 132 (сто тридцять дві) грн. 40 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 13 листопада 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець