ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р.Справа № 915/522/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Будішевської Л.О.,

суддів: Таран С.В., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання: Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

на рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017

у справі № 915/522/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ"

до відповідача Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

про стягнення збитків у розмірі 1355363,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» (далі ТОВ «МСК») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (далі МФ ДП «АМПУ») про стягнення з останнього збитків у розмірі 1355363,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані дискримінацією відповідача у доступі ТОВ «МСК» до обєктів портової інфраструктури, а саме: незаконним не продовженням строку дії договору № 2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 або не укладанням нового договору (строком дії до 31.12.2017) про забезпечення доступу портового оператора до причалу, відмовою у погодженні прийому судна «КАZІМ DЕDЕ» в порт. З посиланням на порушення гарантованого ст. 6, 43 ГК України, ст. 3 ЦК України права ТОВ «МСК» на здійснення підприємницької діяльності.

Позивач зазначив, що МФ ДП «АМПУ» є природним монополістом в сфері надання спеціалізованих послуг із забезпечення доступу портового оператора до причалу (Розпорядження Антимонопольного комітету України № 874-р від 28.11.2012), а тому ТОВ «МСК» не мало змоги укласти договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу ні з ким іншим, окрім відповідача, а останній, розуміючи залежне становище позивача, здійснив зловживання своїм монопольним становищем та фактично відмовив позивачу у доступі до обєктів портової інфраструктури.

Бездіяльність відповідача призвела до неможливості прийому та обробки судна «KAZAN DETE», невиконання позивачем свої зобовязань перед ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», згідно з укладеного між ними договору №01-Д/МСК від 04.01.2017, що в подальшому завдало збитків (шкоди) позивачу у розмірі 1355363,69 грн.

Миколаївська філія ДП «АМПУ» заперечувала проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 припинив свою дію 09.04.2017 внаслідок закінчення його строку. Новий договір між сторонами про забезпечення доступу портового оператора до причалу був укладений лише 28.04.2017. Таким чином, з 10.04.2017 по 27.04.2017 включно між сторонами не існувало господарських правовідносин щодо користування причалами, які знаходяться в господарському віданні ДП АМПУ. Відсутність підписаного між сторонами договору протягом періоду з 10.04.2017 по 27.04.2017 пояснюється тим, що сторони не досягали згоди щодо істотних умов договору. Вказані факти не можуть вважатись незаконними чи протиправними діями з боку відповідача. Крім того, договір з надання послуг із забезпеченням доступу портового оператора до причалу не передбачений чинним законодавством, як обов'язковий. Таким чином, у діях відповідача відсутня протиправна поведінка, оскільки договір не укладався та не продовжувався не через дії відповідача, а через обставини недосягнення згоди обома сторонами щодо умов договору доступу до причалу. Вина з боку відповідача відсутня, оскільки, останній не ухилявся від продовження правовідносин, а лише наполягав на певних умовах таких правовідносин. Укладення чи продовження договору не залежало виключно від ДП «АМПУ», а залежало також від позивача.

З приводу стягнення збитків відповідач зазначив, що, уклавши новий договір доступу до причалу 28.04.2017 позивач отримав те, що хотів, і якщо припустити, що відповідачем дійсно порушувалось його право, то воно було відновлено саме 28.04.2017, а не 16.05.2017, як стверджує позивач, коли він здійснив оплату претензії ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ». Тому 1355363,69 грн. не можуть вважатись витратами, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, а отже не є збитками у розумінні ст.22 ЦК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 (суддя Мавродієва М.В.) позов ТОВ «МСК» задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 1355363,69 грн. майнової шкоди та 20330 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «МСК», господарський суд виходив з того, що ТОВ «МСК» відповідно до укладеного з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» договору №01-Д/МСК від 04.01.2017 взяло на себе зобов'язання забезпечувати постановку заявлених суден під вантажні операції в датах, підтверджених раніше виконавцем. Без укладання з відповідачем договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу, у позивача не було можливості виконати умови договору, укладеного з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ».

Місцевий господарський суд зазначив, що заперечення відповідача з приводу того, що вина з його боку відсутня, оскільки, він не ухилявся від продовження правовідносин взагалі, а лише наполягав на певних умовах таких правовідносин, судом до уваги не приймаються, оскільки з наявних у справі доказів, зокрема, переписки сторін не зрозуміло, на яких саме умовах договору наполягала МФ ДП «АМПУ», і яким чином ТОВ «МСК» ці умови заперечувало чи не погоджувало.

Суд першої інстанції підтримав доводи, викладені в позовній заяві, та зазначив, що позивачу були заподіяні реальні збитки у вигляді сплачених ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» грошових коштів, а укладання в подальшому з ДП «АМПУ» договору № 63-П-АМПУ-17 від 28.04.2017 тільки підтверджує відсутність будь-яких обєктивних причин для відмови від продовження строку дії договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач з звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального на процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована невірним встановленням судом наявності протиправної поведінки, наявності шкоди, вини та причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою.

Апелянт зазначив, що протиправна поведінка та вина з боку МФ ДП «АМПУ» відсутня, оскільки відповідач не ухилявся від продовження правовідносин, а лише наполягав на певних умовах таких правовідносин. Суд дійшов хибних висновків щодо наявності збитків (шкоди), як елементу правопорушення, скільки з 10.04.2017 по 27.04.2017 у відповідача не існувало зобовязань перед позивачем щодо надання послуги доступу до причалу, оскільки була відсутня правова підстава договір. Саме наведені обставини унеможливили прийом судна «KAZІN DETE».

Крім того, на думку апелянта, суд порушив норми процесуального права, а саме: п.4 ч. ст.54, 82, 83, 84 ГПК України. Справа № 915/522/17 розглянута з порушенням правил територіальної підсудності, що є порушенням п. 6 ч.2 ст.104 ГПК України, що в свою чергу є безспірною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначив про її необґрунтованість, просив залишити її без задоволення, а рішення суду від 26.07.2017 без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про морські порти» портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності.

Здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт на території порту передбачає обовязкове використання причалів (гідротехнічна споруда, яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки та обслуговування суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажно-розвантажувальних робіт).

ТОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ» є стивідорною компанією, що здійснює свою діяльність на території Миколаївського морського порту (основною господарською діяльністю є здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, внутрішньо портовий супровід робіт, обслуговування суден).

Згідно п. 5 ст. 18 Закону України «Про морські порти» адміністрація морських портів України не має права перешкоджати або втручатися в діяльність суб'єктів господарювання, крім випадків, передбачених законом, а також встановлювати для них умови діяльності, що погіршують їх становище порівняно з іншими суб'єктами господарювання або порушують їхні права та законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про морські порти» перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню (забезпечення лоцманського проведення, регулювання руху суден, забезпечення проведення криголамних робіт), визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 07.07.2015 внесено зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України №405 від 03.06.2013 та доповнено його абзацом наступного змісту: «забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства. Зазначена постанова набрала чинності 01.01.2016.

30.12.2016 ТОВ «МСК» отримало від МФ ДП «АМПУ» лист № 18-

14/7385 від 30.12.2016, в якому повідомлялось, що з 01.01.2017 узгодження прийому суден у морський порт Миколаїв під обробку та інші операції буде здійснюватися лише у разі наявності укладеного між ДП «АМПУ» та портовим оператором договору, що передбачає доступ до причалу Адміністрації Миколаївського морського порту (т.1 а.с.33).

Листом № 01-3/678 від 27.12.2016 ТОВ «МСК» звернулось до МФ ДП «АМПУ» з проханням укласти договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 12, 13 починаючи з 01.01.2017 та просило направити на його адресу для вивчення проект договору. (т.1 а.с.32).

Листом №01-3/25 від 05.01.2017 ТОВ МСК знову звернулось до МФ ДП АМПУ з проханням укласти договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу №12, 13 починаючи з 01.01.2017 та просило якнайшвидше направити на його адресу проект договору. (т.1 а.с.34).

12.01.2017 ТОВ МСК уклало з МФ ДП АМПУ договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 2-П-МИФ-17 з додатками (т.1 а.с.14-31). Пунктом 7.1 договору встановлено, що останній діє до 09.02.2017 включно.

В подальшому, 16.01.2017 позивач звернувся до МФ ДП «АМПУ» з листом № 01-3/81, яким обґрунтовував необхідність продовження строку дії договору до 31.12.2017 та запропонував підписати додаткову угоду №1 до договору, якою строк останнього встановити до 31.12.2017 (т.1 а.с.38-40). Позивач, в листі від 16.01.2017 зазначив, що останнім, для здійснення господарської діяльності на території Миколаївського морського порту, укладено чисельні договори оренди державного нерухомого майна території порту, оренди, портальних кранів та бункерних установ, сервітуту, складування та ін., а у випадку, якщо договір закінчить свою дію, ТОВ «МСК» втратить можливість на здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, буде вимушено розірвати договори оренди державного майна на території порту, що в свою чергу приведе до втрати надходжень до державного бюджету.

09.02.2017, (в день закінчення дії договору) позивачем отримано лист МФ ДП «АМПУ» № 18-06/496 від 03.02.2017, яким відповідач, без жодних обґрунтувань та пояснень повідомив про недоцільність укладення додаткової угоди №1 до договору в запропонованій ТОВ «МСК» редакції та надав для підписання свій проект додаткової угоди №1 до договору, строк дії якого до 09.03.2017 (т.1 а.с.42, 43). З боку позивача дана додаткова угода була підписана.

22.02.2017 ТОВ «МСК» знову звернулось до МФ ДП «АМПУ» з листом №01-3/329, в якому просило продовжити дію договору на більш тривалий строк для можливості планування та здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт (т.1 а.с.45).

02.03.2017 позивачем було отримано лист МФ ДП «АМПУ» №18-06/1621 від 01.03.2017, яким МФ ДП «АМПУ» було запропоновано до підписання додаткову угоду №3 до договору. Однак, цією додатковою угодою пропозиція ТОВ «МСК» щодо продовження терміну дію договору знову була проігнорована та продовжено строк дії договору лише на місяць до 09.04.2017 (т.1 а.с.46, 47).

ТОВ «МСК» не погодилось із надісланою пропозицією та підписало додаткову угоду №3 з протоколом розбіжностей, в якому запропонувало продовжити строк дії договору не до 09.04.2017, а до 31.12.2017. Свою позицію ТОВ МСК обґрунтувало у супровідному листі №01-3/395 від 06.03.2017 та надало всі підтверджуючі документи (т.1 а.с.48-53).

Листом № 01-3/401 від 07.03.2017 ТОВ «МСК» відкликало лист з протоколом розбіжностей та підписало додаткову угоду №3 у редакції МФ ДП «АМПУ», продовживши строк дії Договору тільки до 09.04.2017.

29.03.2017 ТОВ «МСК» знову звернулось до МФ ДП «АМПУ» з листом № 01-3/506, в якому просило продовжити дію договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 на більш тривалий термін (т.1 а.с.56). Однак, незважаючи на пропозиції ТОВ «МСК» продовжити співробітництво шляхом продовження строку дії даного договору на більш тривалий термін, з боку МФ ДП «АМПУ» не вчинялось жодних дій з метою продовження його дії, у звязку з чим, договір № 2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 припинив свою дію 10.04.2017.

В подальшому, 28.04.2017 між ТОВ «МСК» та ДП «АМПУ» було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 63-П-АМПУ-17 строком його дії до 31.12.2017 (т.1 а.с.281-300).

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що 04.01.2017 між ТОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» (далі - виконавець) та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» (далі замовник) укладено договір № 01-Д/МСК, (а.с.180-187 т.1) відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання з виконання робіт (надання послуг), повязаних з навантаженням, вивантаженням, зберіганням і внутрішньо портовим супроводом через причали № 12, 13 Миколаївського морського порту експортного генерального вантажу, що направляється контрагентами замовника в порт, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві вартість фактично наданих робіт і послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору сторони відшкодовують та компенсують всі збитки, понесені одна одній у звязку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору.

ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» відповідно до положень договору № 01-Д/МСК від 04.01.2017 направило ТОВ «МСК» лист №117/НК від 04.04.2017 на підтвердження прийому під обробку судна «КАZІМ DЕDЕ» під завантаження 9400-9500т. металопродукції 10-13.04.2017.

Відповідно до п. 5.6 Зводу звичаїв морського порту Миколаїв (далі Звід, а.с.249-263 т.1) прийом суден у морський порт Миколаїв під обробку та інші операції проводиться на підставі укладених договорів (угод) та здійснюється тільки після попереднього узгодження з портовим оператором та Адміністрацією порту.

Портові оператори надають до головної диспетчерської Адміністрації порту заявки про термін готовності вантажних партій під відвантаження по конкретному судку не пізніше, ніж за добу до дати очікуваного підходу судна.( п. 5.9 Зводу).

Головний диспетчер порту веде обмін інформацією з портовими операторами з планування проведення вантажних операцій і встановлює порядок проведення суден в порт/з порту.

На виконання Зводу 04.04.2017 ТОВ «МСК» на електронну адресу диспетчерської відповідача було подано заявку (номінацію) №01-3/533 про підтвердження прийому судна від завантаження 9500т. металопродукції 10-13.04.2017 на причал № 12 порту. Однак вказана номінація підтверджена не була.

Листом від 11.04.2017 ТОВ «МСК» звернулось до Начальника МФ ДП «АМПУ» з вимогою пояснити причини та підстави бездіяльності МФ ДП «АМПУ». (а.с. 267-270 т.1). Відповідь відповідача чи будь яке реагування на лист позивача від 11.04.2017 в матеріалах справи відсутні.

11.04.2017 року ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» звернулось з листом №625-ОД до ТОВ «МСК» в якому повідомлялось, що 12.04.2017 на лоцманську станцію (рейд. Южний) прибуває «КАZІМ DЕDЕ», однак станом на той час диспетчер Миколаївського порту не підтвердив прийом судна в порт та не погодив заявку на лоцманське проведення.

12.04.2017 ТОВ «МСК» звернулось до МФ ДП «АМПУ» з листом № 01-3/560 (а.с.273 т.1) з проханням підписати договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу з метою недопущення простою судна. Будь-яка відповідь відповідача на зазначений лист в матеріалах справи відсутня.

12.04.2017 листом № 01-3/563 позивач звернувся до Начальника ДП «АМПУ» та Міністра інфраструктури України з проханням врегулювати дану ситуацію.

14.04.2017 ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» направило на адресу ТОВ «МСК» ще один лист №625-ОД (а.с.276 т.1) в якому зазначалось, що станом на 14.04.2017 судно «КАZІМ DЕDЕ» не прийнято під обробку в Миколаївському морському порту.

18.04.2017 ТОВ «МСК» знову звернулось до МФ ДП «АМПУ» з проханням укласти договір про забезпечення доступу до портового оператора до причалу та підтвердити прийом судна «КАZІМ DЕDЕ». Жодної відповіді з боку МФ ДП «АМПУ» позивачем не отримано.

З матеріалів справи вбачається, що завантаження судна «КАZІМ DЕDЕ» здійснено позивачем 19.04.2017 на підставі разової заявки про надання послуги доступу портового оператора до причалу № 01-3/581 від 18.04.2017 (а.с. 172 т.2). Надання даної послуги з боку відповідача підтверджується Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 23882794 від 20.04.2017 (а.с.176 т.2). Факт перевантаження вантажу підтверджується вантажними маніфестами (а.с.174-175 т.2).

Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідачем штучно створювались перешкоди для доступу позивача до причалу № 12, як шляхом відмови у підписанні додаткової угоди № 1 (про встановлення строку дії договору № 2-П-МИФ-17 до 31.12.2017), так і шляхом ігнорування заявки (номінації) № 01-3/533 від 04.04.2017 про підтвердження судна «КАZІМ DЕDЕ» під завантаження.

Обєктивних підстав для такої відмови у відповідача не існувало, що підтверджується наданням доступу до причалу на підставі разової заявки про надання такого доступу № 01-3/581 від 18.04.2017.

За таких обставин, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, зокрема щодо бездіяльності відповідача, а саме: не продовженням строку дії договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 до 31.12.2017 або не укладенням нового договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу.

Крім того, аналізуючи договір № 63-П-АМПУ-17 від 28.04.2017, який підписаний безпосередньо в.о. Голови ДП «АМПУ» Р. Вецкагансом вбачається, що останній містить усі ті ж самі норми, що і попередній (№2-П-МИФ-17 від 12.01.2017), єдиною відмінністю є лише строк його дії - до 31.12.2017.

Судом встановлено, що бездіяльність відповідача мала наслідком завдання збитків (шкоди) позивачу, що підтверджується наступним.

16.05.2017 ТОВ «МСК» отримало ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» претензію №17/05/03 від 12.05.2017 про відшкодування збитків у розмірі 51200 дол. США, завданих невиконанням з боку ТОВ «МСК» своїх обовязків з прийому під обробку судна, в порушення умов укладеного між ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» та ТОВ «МСК» договору № 01-Д/МСК від 04.01.2017.

16.05.2017 ТОВ «МСК» перерахувало ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» 1355363,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 110 від 16.05.2017 (а.с.303 т.1).

Так, ТОВ «МСК» відповідно до укладеного з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ» договору №01-Д/МСК від 04.01.2017 взяло на себе зобов'язання забезпечувати постановку заявлених суден під вантажні операції в датах, підтверджених раніше виконавцем. Але без укладання з ДП «АМПУ» договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу, у ТОВ «МСК» не було можливості виконати умови договору укладеного з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ».

Як вбачається з листа Миколаївської філії ДП «АМПУ» №18-14/7385 від 30.12.2015, з 01.01.2017 ТОВ «МСК» мало змогу здійснювати діяльність на причалі №12 Миколаївського морського порту виключно за умови надання йому з боку Миколаївської філії ДП «АМПУ» послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу. Тобто, відповідач мав всі можливості для використання на свою користь залежного становища позивача.

Наведені обставини ще раз підтверджують бездіяльність відповідача, оскільки діяльність в сфері міжнародного торгового мореплавства за своєю сутністю характеризується чіткою спланованістю майбутньої господарської діяльності та оперативністю її виконання, а дії відповідача (щодо ігнорування неодноразових звернень ТОВ «МСК» вже тоді, коли судно «КАZІМ DЕDЕ» прибуло та листів з проханням продовжити дію Договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 для виконання своїх зобовязань перед ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ»), безпосередньо завдали збитків товариству.

Посилання відповідача на те, що позивач не був позбавлений можливості одержати право користування причалом № 12 на інших правових підставах, окрім одержання послуги від ДП «АМПУ», а листом від 30.12.2016 № 18-14/7385 відповідач лише повідомив про те, що портовий оператор для можливості узгодження суден у порт повинен мати договір, який надає право користуватися причалом судом, - до уваги не приймаються.

Даним листом МФ ДП «АМПУ» визначає чітку умову роботи портових операторів в Миколаївському морському порту наявністю договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу. Більш того, не підтвердження прийому судна «КАZІМ DЕDЕ», відповідач, як і в відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі пояснює саме відсутністю договору про забезпечення доступу до портового оператора.

Доводи скаржника з приводу того, що вина з боку відповідача відсутня, оскільки, він не ухилявся від продовження правовідносин взагалі, а лише наполягав на певних умовах таких правовідносин, судом також до уваги не приймаються. Укладання 28.04.2017 ідентичного договору № 63-П-АМПУ-17 вже з в.о. Голови ДП «АМПУ» строком дії до 31.12.2017 підтверджує умисне ухилення відповідача від продовження строку договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з с. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Слід зазначити, що відповідальність за завдану шкоду настає за наявності 4 елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявністю шкоди, вини та причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою.

Протиправна поведінка відповідача виражається у неправомірній бездіяльності шляхом не продовження строку дії договору № 2-П-МИФ-17 від 12.01.2017, та в подальшому не підтвердженні прийому судна «КАZІМ DЕDЕ» під завантаження металопродукції.

1355363,69 грн. витрати, які ТОВ «МСК» понесло для відновлення свого порушеного права шляхом компенсації збитків контрагенту (ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШИППІНГ» згідно виставленої претензії через невиконання договірних зобов'язань з прийому під обробку судна «КАZІМ DЕDЕ».

Вина відповідача проявляється у ставленні останнього до своїх дій (бездіяльності) та виражена у формі прямого умислу, оскільки відповідач усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності, яка полягала у не продовженні строку дії договору № 2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 та не підтвердженні прийому судна «КАZІМ DЕDЕ», передбачав, що така бездіяльність призведе до неможливості ТОВ «МСК» здійснювати обробку суден та виконувати свої зобов'язання перед контрагентами. При цьому, відсутність будь-яких пояснень керівництва, диспетчерів МФ ДП «АМПУ» щодо здійснення ними протиправних дій по відношенню до ТОВ «МСК» свідчить про наявність вини відповідача у формі умислу.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає у тому, що безпідставна відмова МФ ДП «АМПУ» у наданні доступу портового оператора до причалу мала наслідком позбавлення ТОВ «МСК» можливості користуватися причалом, а отже здійснювати свою господарську діяльність та виконувати свої зобов'язання перед контрагентами, що в свою чергу завдало збитків контрагенту - ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», які був зобов'язаний відшкодувати позивач.

Щодо доводів відповідача про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи. Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник внаслідок діяльності Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту).

Відповідно до п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України», коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу (ч. 4 ст. 15 ГПК України).

Твердження скаржника з приводу того, що суд самостійно визначив предмет спору за позивача, оскільки у прохальній частині позову останній не заявляв а ні збитки ні шкоди, чим допустив порушення п.4 ч. ст.54, 82, 83, 84 ГПК Українине заслуговують на увагу суду, оскільки аналізуючи норми чинного законодавства, випливає, що відшкодування збитків є одним із способі відшкодування майнової шкоди, збитки це грошове вираження шкоди.

За таких обставин, доводи апелянта з приводу порушення судом норм процесуального права свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі № 915/522/17 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 26 липня 2017 року у справі № 915/522/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 21.11.2017 року.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран