ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2017 справа № 908/1108/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Склярук О.І., Геза Т.Д. , Сгара Е.В. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_4 Петрухіна К.В. - директор, ОСОБА_6, за довіреністю ОСОБА_7, за довіреністю не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від12.07.2017
у справі№ 908/1108/17 (суддя Боєва О.С.)
за позовомПриватного підприємства "Бастіон-98", с. Зеленопілля Запорізької області
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, м. Запоріжжя ОСОБА_9, м. Запоріжжя
простягнення 165 940, 76 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Бастіон-98» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 165940,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ч.1 ст.1187 ЦК України.

Господарським судом Запорізької області по справі № 908/1108/17 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (69071, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на користь Приватного підприємства «Бастіон-98» (юридична адреса: 70421, Запорізька область, Запорізький район, село Зеленопілля, вулиця Наукова, буд. 38; адреса для листування: 69093, місто Запоріжжя, вулиця Академіка Олександрова, буд. 1, ) суму 123319 (сто двадцять три тисячі триста дев'ятнадцять) грн. 11 коп. матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суму 1849 (одна тисяча вісімсот сорок дев'ять) грн. 79 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 14863 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 03 коп. витрат на оплату послуг адвоката. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що місцевим господарським судом не правильно було застосовані норми матеріального права, а саме ч.1 ст.1187 ЦК України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2017 р. порушено апеляційне провадження по справі № 908/1108/17.

08.09.2017 р. від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про прийняття додаткових доказів, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.11.2016 р., протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.11.2016 р., накладна( повернення постачальнику №М11RОО1404 від 19.09.2016 р., акт приймання продукції ( товарів) за кількістю продукції та якістю від 19,09.2016 р., акт приймання продукції ( товарів) за кількістю продукції та якістю від 24.09.2016р., накладна (повернення постачальнику №М11R001611 від 24.10.2016р. Неможливість надання зазначених документів до суду першої інстанції позивач обґрунтував тією обставиною, що він не міг знати про їх зміст, оскільки ці документи знаходилися у кримінальному провадженні № 0003638 , стороною якої він не був.

08.09.2017 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.09.2017 р. за № 1622 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гези Т.Д. на дату розгляду справи було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/1108/17 Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.09.2017 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя по справі Склярук О.І., судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

12.09.2017 р. від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшла заява про використання засобів відео фіксації судового процесу в порядку ст.ст.7 та 11 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

Судова колегія задовольнила зазначену заяву, про що повідомила учасникам судового засідання під час його проведення.

12.09.2017 р. від заявника апеляційної скарги на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли уточнення до вимог апеляційної скарги, в яких заявник просив стягнути судові витрати по справі з позивача.

12.09.2017 р. від позивача по справі надійшло клопотання про відшкодування за рахунок відповідача витрат на послуги адвоката у розмірі 30 000 грн. До зазначеного клопотання позивачем надавалися документи, які підтверджують розмір витрат.

26.09.2017 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від заявника апеляційної скарги надійшли письмові пояснення, в яких відповідач, зокрема, зазначив, що на його думку, саме ОСОБА_9, як особа, що на законній підставі керувала транспортним засобом, вина якої у вчиненні ДТП доведена відповідним вироком суду, має нести відповідальність за завдання шкоди Позивачу, а не власник автомобіля.

05.10.2017 р від відповідача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що саме вона надала ОСОБА_9 автомобіль та документи на нього.

06.10.2017 р. від ОСОБА_9 на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення щодо обставин справи. Аналогічні пояснення надійшли на адресу Донецького апеляційного господарського суду від ОСОБА_9 і 09.10.2017 р.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 09.10.2017 р. за № 1853 у зв'язку з перебуванням у відпустці на дату розгляду справи суддів Дучал Н.М. та Мартюхіною Н.О. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/1108/17. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.10.2017 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., судді Геза Т.Д., Сгара Е.В.

10.10.2017 р. від позивача по справі надійшли письмові пояснення щодо обставин справи.

Крім того, 10.10.2017 р. від адвоката позивача по справі також надійшли письмові пояснення щодо обставин справи.

10.10.2017 р. від позивача по справі надійшло клопотання про виключення з числа доказів письмових пояснень позивача та третьої особи щодо обставин передачі автомобіля та документів на нього від відповідача до третьої особи, оскільки це є новими доказами по справі.

10.10.2017 р. позивач надав до суду письмові пояснення, в яких ще раз зауважив, що автомобіль, яким керувала третя особа по цій справі, в момент скоєння ДТП не вибував з володіння відповідача, оскільки знаходився у сфері фактичного господарського впливу відповідача.

17.10.2017 р. від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що реєстраційний документ на транспортний засіб та сам транспортний засіб повинен бути переданий цій особі ( особі що керувала автомобілем під час скоєння ДТП) саме власником або особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб. Крім того транспортний засіб повинен бути переданий цій особі саме у користування, тобто для вилучення цією особою його корисливих властивостей в своїх інтересах.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, 16.09.2016 року у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного на праві власності ПП "Бастіон-98" автомобіля НОМЕР_2 та автомобіля НОМЕР_3, який належить на праві власності Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 та яким в момент ДТП керувала третя особа - ОСОБА_9.

Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2 отримав значні пошкодження, їх первинний перелік зазначений у Схемі місця ДТП, що складена уповноваженою особою поліції (арк. справи 19-20, том 1).

В момент ДТП автомобіль НОМЕР_2 знаходився у нерухомому стані (був припаркований), тобто між транспортними засобами була відсутня взаємодія, що підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2016 року ОСОБА_9 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

21 вересня 2016 року за участю учасника ДТП ОСОБА_9, директора ПП "Бастіон-98" Петрухіної К.В. за місцем знаходження автомобіля (м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 1) відбувся первинний (поверхневий) огляд пошкодженого транспортного засобу "LEXUS IS 250" р/н НОМЕР_4 судовим експертом ОСОБА_10 та представником (експертом) Запорізького обласного управління ПРАТ "Українська Пожежно-страхова компанія" ОСОБА_11

На даний огляд, шляхом направлення письмового повідомлення, було запрошено власника транспортного засобу ГАЗ 3302, р/н НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_8, проте вона на огляд не прибула. За послуги Укрпошти щодо повідомлення ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ЗОУ ПРАТ "Українська Пожежно-страхова компанія" ПП "Бастіон-98" понесло витрати у сумі 126,00 грн.

28.09.2016 року, у присутності учасника ДТП ОСОБА_9, директора ПП "Бастіон-98" Петрухіної К.В. з метою встановлення внутрішніх (невидимих) пошкоджень транспортного засобу "LEXUS IS 250" р/н НОМЕР_4, судовим експертом ОСОБА_10 разом із фахівцями спеціалізованої станції технічного обслуговування Тойота Центр Дніпро "Алмаз Мотор" за адресою: місто Дніпро, Запорізьке шосе, 35, був проведений поглиблений огляд автомобіля.

За результатом цього огляду фахівцями ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд" було визначено перелік ремонтно-відновлювальних робіт, в т.ч. запчастин, які необхідно виконати та замінити з метою відновлення транспортного засобу "LEXUS IS 250" р/н НОМЕР_4, який зазначений у Рахунку ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд" № АМ18036 від 28.09.2016р. Згідно вказаного Рахунку загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт, в т.ч. з урахуванням вартості запчастин, з урахуванням знижки складає 128529,49 грн., в т.ч. ПДВ.

Судовим експертом ОСОБА_10 був виконаний Звіт експертного дослідження автотоварознавця по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої власнику ТЗ від 05.10.2016 року № 102, відповідно до якого загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт, в т.ч. з урахуванням вартості запчастин, становить 127549,88 грн., в т.ч. ПДВ.

Крім того, судовим експертом розраховано нарахування втрати товарної вартості автомобіля, яка складає 39816,65 грн.

Місцевим господарським судом на підставі документів, які знаходяться у справі, також було встановлено, що у період з 28.09.2016р. по 27.10.2016р. фахівцями ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд" (Тойота Центр Дніпро "Алмаз Мотор") був проведений відновлювальний ремонт транспортного засобу "LEXUS IS 250" р/н НОМЕР_4.

Під час ремонту частину запчастин за рахунок ПП "Бастіон-98" було придбано у фізичній особі-підприємця ОСОБА_13 на загальну суму 108243,25 грн., які були використані в ході проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля.

За ремонтні роботи ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд" було виставлено ПП "Бастіон-98" рахунки-фактури щодо оплати ремонтно-відновлювальних робіт:

- рахунок-фактуру № АМ18049 від 29.09.2016 року на оплату вартості запчастин на суму 7918,29 грн., який був сплачений 29.09.2016 року згідно платіжного доручення від 29.09.2016р. № 3804;

- рахунок-фактуру № АМ 18036 від 17.10.2016 року на оплату вартості ремонтних робіт, в т.ч. фарбування, на суму 10646,92 грн., який був сплачений 21.10.2016 року згідно платіжного доручення від 20.10.2016р. № 3833.

Крім того позивач зазначає про понесення додаткових витрат, які пов'язані з тим, що у зв'язку із знаходженням у період з 28.09.2016р. по 27.10.2016р. "LEXUS IS 250" р/н НОМЕР_4 на ремонті, позивач з метою забезпечення своєї господарської діяльності (надання транспортно-експедиційних послуг, що пов'язано з постійним переміщенням Директора підприємства по місту та у міжміському сполученні по робочим справам) був змушений укласти договір про надання послуг з перевезення співробітників підприємства № 26/09/16-1. Вартість послуг за договором - 41800,00 грн.

Місцевий господарський суд також зазначив, що за доводами позивача, сукупна вартість (з урахуванням витрат на послуги експерта, перевіз автомобіля до місця ремонту, придбання запчастин та інших понесених витрат) відновлювального ремонту склала 210940,76 грн., з яких: 126,00 грн. - витрати за послуги Укрпошти щодо повідомлення ОСОБА_9, ОСОБА_8. та ЗОУ ПРАТ "Українська Пожежно-страхова компанія" про проведення первинного огляду транспортного засобу; 295,50 грн. - витрати за послуги кур'єрського зв'язку щодо повідомлення ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ЗОУ ПРАТ "Українська Пожежно-страхова компанія" про проведення додаткового огляду транспортного засобу; 294,00 грн. - послуги ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд" з дефектації автомобіля; 400,15 грн. - витрати на пальне, понесені у зв'язку з доставкою автомобіля до місця ремонту; 1400,00 грн. - послуги судового експерта ТОВ ПЕП "Стандарт-Сервіс"; 108243,25 грн. - витрати на запчастини, що придбані у ФОП ОСОБА_13; 39816,65 грн. - нарахування втрати товарної вартості автомобіля; 7918,29 грн. - витрати на запчастини, що придбані у ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд"; 10646,92 грн. - витрати на оплату вартості ремонтних робіт, що виконані ТОВ фірма "Алмаз Мотор, Лтд"; 41800,00 грн. - витрати на оплату послуг за договором про надання послуг з перевезення співробітників підприємства № 26/09/16-1.

З матеріалів справи також вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована в Запорізькому обласному управлінні ПРАТ "Українська Пожежно-страхова компанія", страхова сума 50000,00 грн. (поліс № АЕ/ 6205215).

Місцевим господарським судом також було встановлено, що на підставі заяви ПП "Бастіон-98" від 16.11.2016р. вих. № 66 ЗОУ ПрАТ "УПСК" було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 45000,00 грн.

У зв'язку із тим, що ПП "Бастіон-98" в рахунок відшкодування шкоди отримало страхове відшкодування у сумі 45000,00 грн., на думку позивача , ФОП ОСОБА_8 має сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням - 165940,76 грн у зв»язку з чим він звернувся до місцевого господарського суду з відповідним позовом. Звернення з позовом саме до ФОП ОСОБА_8 позивач обґрунтовує тим, що на момент скоєння ДТП автомобіль НОМЕР_3 знаходився у володінні його власника - ФОП ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. На момент ДТП ОСОБА_8 фактично здійснювала підприємницьку діяльність і у відношенні автомобіля НОМЕР_3 була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 як фізичної особи-підприємця. Отже, саме ФОП ОСОБА_8, як особа, яка на праві власності володіла автомобілем НОМЕР_3 в момент спричинення шкоди (ДТП), у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1187 ГК України має відшкодувати цю шкоду.

Позовна вимога про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 165940,76 грн., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 на користь Приватного підприємства "Бастіон-98" суму 123319 (сто двадцять три тисячі триста дев'ятнадцять) грн. 11 коп. матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суму 1849 (одна тисяча вісімсот сорок дев'ять) грн. 79 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 14863 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 03 коп. витрат на оплату послуг адвоката. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Про те судова колегія, відповідно до приписів ст.101 ГПК України, повторно розглянувши справу, не повністю погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно приписів ст.22 ЦК України, особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). ( ст.22 ЦК України)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, зобов'язання з відшкодування шкоди є деліктними і вимагають наявності складу правопорушення, а саме:

1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи;

2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди);

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України закріплює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи не підтверджується, що завдана позивачу шкода була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу позивача.

Судова колегія також бере до уваги, що звільнення від відшкодування можливе лише у разі, якщо той, хто заподіяв шкоду, доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

З матеріалів справи вбачається, що власником транспортного засобу - "ГАЗ 3302" р/н НОМЕР_5 є ФОП ОСОБА_8 (відповідач у справі), що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.

З матеріалів справи також вбачається та не заперечується сторонами, що власник транспортного засобу ГАЗ 3302" р/н НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_8 на момент скоєння ДТП не керувала зазначеним транспортним засобом.

Зазначеним автомобілем, на момент скоєння ДТП, керував ( ОСОБА_9О.) у якого знаходилися відповідні документи на цей автомобіль. Ця обставина не заперечується сторонами по справі та підтверджується матеріалами справи.

Доказів, що автомобіль НОМЕР_6, власником якого є ФОП ОСОБА_8, а також документи на зазначений автомобіль на момент скоєння ДТП неправомірно вибули з володіння ОСОБА_8 матеріали справи не містять.

ОСОБА_9 на час скоєння ДТП не перебував з відповідачем по цій справі у трудових відносинах або у інших цивільно-правових відносинах, що не заперечується сторонами по справі. В матеріалах справи також відсутні відповідні докази, що ОСОБА_9 на час сконання ДТП перебував з відповідачем у справі у трудових відносинах.

Слід зазначити, що позивач по справі , не зважаючи на відсутність доказів у матеріалах справи, що ОСОБА_9 на час скоєння ДТП перебував з відповідачем у трудових відносинах , або у інших цивільно-правових відносинах, неодноразово, як в письмових поясненнях, так і під час розгляду справи, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній інстанції наполягав, що автомобіль НОМЕР_6, власником якого є ФОП ОСОБА_8 , використовувався ОСОБА_14 не в особистих інтересах, а саме в інтересах ФОП ОСОБА_8 У зв'язку з чим, саме власник автомобіля повинен відшкодувати позивачу завдану внаслідок ДТП шкоду.

До таких висновків прийшов і місцевий господарський суд, задовольняючи частково позовні вимоги.

В той же час, судова колегія не може погодитися з таким висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на приписи ст. 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України закріплює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно абз.2 п.2.2 Правил дорожнього руху України ( в редакції чинній на момент ДТП), власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб

Тобто, в розумінні приписів ст.1187 ЦК України, особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі, зокрема, є особа, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та якій власник транспортного засобу надав його у користування, передавши при цьому реєстраційний документ на даний транспортний засіб. Саме ця особа повинна відшкодовувати шкоду завдану під час використання відповідного транспортного засобу.

При цьому, зазначена стаття не містить посилання, що особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом повинна використовувати його саме для задоволення своїх особистих потреб.

Як зазначалося вище, доказів що автомобіль НОМЕР_6, власником якого є ФОП ОСОБА_8 , а також документи на нього, неправомірно ( тобто поза волею власника) вибули з володіння ФОП ОСОБА_8., матеріали справи не містять.

Позивачі наполягають, що під час скоєння ДТП, автомобіль під керуванням ОСОБА_9 використовувався саме в інтересах ФОП ОСОБА_8 На підтвердження цієї обставини в матеріали справи позивачами були надані відповідні докази.

Місцевий господарський суд, задовольняючи частково позовні вимоги також прийшов до висновку, що ОСОБА_9 не користувався цим автомобілем з метою вилучення його корисних можливостей для задоволення особистих потреб, а сам автомобіль НОМЕР_7 на момент скоєння ДТП знаходився у сфері фактичного господарського впливу ФОП ОСОБА_8 та не вибував із її володіння.

Судова колегія вважає. що зазначені обставини та висновки місцевого господарського суду свідчать про те, що ОСОБА_9 керував автомобілем та отримав документи на нього, не поза волею ФОП ОСОБА_8 і вона не заперечувала проти такого використання її майна.

Крім того, у апеляційні скарзі на рішення місцевого господарського суду, відповідач прямо зазначив, що вона передавала належний їй автомобіль ОСОБА_9 добровільно.

За таких обставин, посилання позивача, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що він добровільно передав третій особі транспортний засіб та документи на нього, а тому ОСОБА_9 не володів транспортним засобом на відповідній правовій підставі у розумінні ч.2 ст.1187 ЦК України не може бути взято судової колегією до уваги.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що на момент вчинення ДТП володільцем транспортного засобу була саме третя особа, яка керувала ним та визнана винною у скоєнні ДТП, а тому підстав для стягнення шкоди з власника автомобіля ФОП ОСОБА_8 відсутні.

При цьому судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 р. за № 4. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»

Так у п.6 Пленуму зазначено, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки , є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа, під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди ( пункт 2.2. Правил дорожнього руху)

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових ( службових) обов'язків на підставі трудового договору ( контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору ( контракту) і завдала шкоду життю, чи здоров»ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладено лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно ( частина третя і четверта ст.1187 ЦК)

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконання трудових ( службових) обов'язків на підставі трудового договору ( контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги ( регресу) до такого працівника - фактичного завдання шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом ( частина перша ст.1191 ЦК)

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. З цих же підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення по справі скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33,43, 49, 101,102,103,104,105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, м.Запоріжжя, на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2017 р. по справі № 908/1108/17 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.07.2017 р. по справі №908/1108/17 - скасувати.

У задоволені позовних вимог відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

Е.В. Сгара