РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017Справа №910/16325/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»

про відшкодування 71 157,48 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: Подолянко Т.В. за довіреністю б/н від 03.01.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.09.2017 Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «АХА Страхування» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (відповідач) про відшкодування 71 157,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 80057а6юб від 08.06.2016 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/7815599), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 порушено провадження у справі № 910/16325/17 та призначено розгляд справи на 06.11.2017 о 15:20 год.

05.10.2017 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/24046 від 02.10.2017 з інформацією про страхове покриття за полісом № АІ/7815599.

В судове засідання, призначене на 06.11.2017, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 06.11.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 26.09.2017 про порушення провадження у справі № 910/16325/17 не виконав про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 06.11.2017 представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання позивача про продовження строку вирішення спору, нез'явлення представника відповідача в судове засіданні, невиконання останнім вимог ухвали суду від 26.09.2017 про порушення провадження у справі № 910/16325/17 та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 06.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 20.11.2017 о 15:20 год.

16.11.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просив суд проводити розгляд справи № 910/16325/17 за відсутності представника позивача. Вказаним клопотанням позивач надав суду підтвердження про відсутність аналогічного спору та повідомив, що позовні вимоги підтримає в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 20.11.2017, з'явився.

Судом встановлено, що позивач не подавав та не надсилав до суду заяв (клопотань) про зміну позовних вимог або про відмову від позову, натомість матеріали справи містять клопотання позивача, подане 16.11.2017 через відділ діловодства суду, зі змісту якого вбачається, що позивач підтримує заявлені ним у позовній заяві № СУ/3222/5 від 19.09.2017 позовні вимоги.

В судове засідання, призначене на 20.11.2017 представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 16.11.2017 через відділ діловодства суду клопотання, яким, зокрема, просив суд проводити розгляд справи № 910/16325/17 за відсутності представника позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 20.11.2017 без участі представника позивача запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2017 подав відзив, відповідно до якого відповідач просив суд при вирішенні справи та у випадку задоволення позовних вимог вирішити питання щодо зобов'язання позивача передати відповідачу диск П612 R21 з легкого сплаву з транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП 07.09.2016 після відшкодування. В якості додатків до відзиву відповідач надав суду копію полісу № АІ/7815599, копію повідомлення від 07.09.2016 з додатками, копії фото автомобілів «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, копії установчих документів (статут, свідоцтво, довідка). Відзив разом з доданими до нього документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2017 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 20.11.2017 в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 20.11.2017, судом розглянута та відхилена як безпідставна та необґрунтована вимога відповідача, викладена у відзиві, поданому 20.11.2017 в судовому засіданні, про зобов'язання позивача передати відповідачу диск П612 R21 з легкого сплаву з транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП 07.09.2016 після відшкодування.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.09.2017 відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.06.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 80057а6юб (надалі -договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування визначено з 09.06.2016 по 08.06.2017.

07.09.2016 в місті Києві на вулиці Євгена Коновальця сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3. Наведене підтверджується довідкою № 807693 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції у місті Києві Національної поліції України від 11.10.2016.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_3 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 31.10.2016 у справі № 757/45018/16-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафів у розмірі 340,00 грн.

Вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого при ДТП, відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» № 354380 від 12.09.2016, становить 73 478,45 грн., а, відповідно до акту виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» № 359275 від 13.10.2016, становить 72 157,48 грн. (надалі - рахунок-фактура № 354380 від 12.09.2016 та акт виконаних робіт № 359275 від 13.10.2016).

Загальний розмір матеріального збитку без урахування ВТВ, завданий автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, за умови проведення ремонтно-відновлювального ремонту на СТО офіційного імпортера BMW в Україні «АВТ Баварія», відповідно до звіту № 48/2016 про оцінку матеріального збитку, складеного 02.12.2016 оцінювачем ОСОБА_4, становить 82 620,52 грн. (надалі - звіт № 48/2016 від 02.12.2016).

За страховим випадком (ДТП) згідно складених страхових актів № АХА2165519 від 15.09.2016 та № АХА2172083 від 20.10.2016 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в загальному розмірі 72 157,48 грн., виплата якого підтверджується позивачем платіжними дорученнями № 268 674 від 16.09.2016 та № 276 388 від 21.10.2016.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 07.09.2016) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АЕ/9935182. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідачем на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 надано копію полісу № АІ/7815599. Матеріали справи містять інформацію МТСБУ про страхове покриття за зазначеним полісом, надану на запит суду, та надану позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АІ/7815599, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено ОСОБА_3, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн., строк дії даного полісу з 31.03.2016 по 30.03.2017.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АІ/7815599, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений рахунком-фактурою № 354380 від 12.09.2016, актом виконаних робіт № 359275 від 13.10.2016, звітом № 48/2016 від 02.12.2016, страховими актами № АХА2165519 від 15.09.2016 та № АХА2172083 від 20.10.2016 по договору страхування, платіжними дорученнями № 268 674 від 16.09.2016 та № 276 388 від 21.10.2016.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АІ/7815599 становить 1000,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 71 157,48 грн. (72 157,48 грн. (сума страхового відшкодування, підтверджена рахунком-фактурою № 354380 від 12.09.2016, актом виконаних робіт № 359275 від 13.10.2016, звітом № 48/2016 від 02.12.2016, страховими актами № АХА2165519 від 15.09.2016 та № АХА2172083 від 20.10.2016 по договору страхування, платіжними дорученнями № 268 674 від 16.09.2016 та № 276 388 від 21.10.2016) - 1000,00 грн. (франшиза за полісом № АІ/7815599)).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією заяви № СУ/003222/3 від 07.06.2017 про виплату страхового відшкодування (сума вимоги: 72 157,48 грн.) підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідача, про що свідчать матеріали справи (копії претензії та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 71 157,48 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягає задоволенню повністю в сумі 71 157,48 грн.

Судові витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн. відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) 71 157,48 грн. (сімдесят одну тисячу сто п'ятдесят сім гривень 48 коп.) страхового відшкодування, 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.11.2017.

Суддя Гумега О.В.