РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2017Справа №910/13035/17
За позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2»

про виселення

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Рябков О.В. - представник за довіреністю б/н від 05.04.2017;

від відповідача: Жорова Н.В. - представник за довіреністю б/н від 31.05.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю з вимогами до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про виселення.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач вказав на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі № 910/23198/13 Фірму «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю було визнано власником групи нежилих приміщень НОМЕР_1 площею 344,60 кв.м. та нежилого приміщення НОМЕР_2 площею 43,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 Позивач зазначив, що нежилі приміщення площею 344,60 кв.м. групи нежилих приміщень НОМЕР_1 відповідач повернув позивачу, однак, приміщення НОМЕР_2 площею 43,7 кв.м. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» позивачу не повернуло.

Як зазначив позивач у позовній заяві, 20.06.2017 працівники Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю у присутності працівників поліції потрапили до свого приміщення НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, та при огляді встановили, що приміщення НОМЕР_2 яке повинно мати площу 43,7 кв.м., має площу 19,5 кв.в., тобто відсутня одна кімната площею 24,2 кв.м. При цьому, кімната площею 24,2 кв.м. огороджена стінкою від кімнати площею 19,5 кв.м. та знаходиться у розпорядженні третьої сторони. Позивач у позовній заяві вказав на те, що голова Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» ОСОБА_3 пояснила, що працівники ОСББ дійсно займають вказане приміщення і в цьому приміщенні знаходяться речі ОСББ «Чаадаєва-2», документи, а також грошові кошти, які належать відповідачу. Втім, висилятися із вказаного приміщення відповідач наміру не має.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на положення ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, позивач просив суд виселити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» з частини нежитлового приміщення НОМЕР_2 площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13035/17, розгляд справи призначено на 19.09.2017.

У судовому засіданні 19.09.2017 представник позивача подав письмові доповнення до позовної заяви, в яких зазначив, що відповідно до Договору купівлі-продажу 55/100 часток нежилого приміщення від 23.08.2017 позивач продав ОСОБА_4 55/100 часток нежилого приміщення НОМЕР_2 яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Крім того, відповідно до Договору про поділ нерухомого майна від 23.08.2017, укладеного між Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_4, з метою припинення спільної часткової власності, сторони домовились про поділ в натурі на праві спільної часткової власності нежилого приміщення НОМЕР_2 загальною площею 43,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач вказав на те, що внаслідок поділу нежилого приміщення НОМЕР_2 загальною площею 43,7 кв.м., Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю стало власником приміщення № 1 групи приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та яке незаконно захоплене представниками Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2».

За таких обставин, позивач просив суд виселити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» з нежилого приміщення НОМЕР_2 приміщення № 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 визначено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Дослідивши подану позивачем заяву, суд дійшов висновку, що вона не є іншим позовом, не змінює предмет та підставу позову, а уточнює адресу щодо того ж приміщення, з якого позивач просить суд виселити відповідача, відповідно до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 06.10.2017.

06.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що з 30.06.2017 відповідачем було звільнено приміщення, з якого позивач просить суд виселити відповідача, від майна відповідача, що підтверджується Наказом № 12 від 20.06.2017. При цьому, відповідачем було зазначено, що жодні перешкоди у доступі позивача до приміщення відповідачем не чиняться та позивач безперешкодно може потрапити у своє приміщення, скориставшись окремим від житлової зони входом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 20.10.2017.

Крім того, вказаною ухвалою суду було зобов'язано позивача та відповідача провести 12 жовтня 2017 о 12 год. 00 хв обстеження групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1 за результатами якого скласти акт, у якому визначити наявність/відсутність будь-якого майна, належного відповідачу станом на дату проведення обстеження та про наявність будь-яких перешкод позивачу для потрапляння у вказане приміщення.

19.10.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що на виконання вимог ухвали суду від 06.10.2017 представники сторін з'явились для спільного обстеження групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1, однак порозумінь не знайшли. Так, позивач наполягав на тому, що суд зобов'язав відповідача передати йому приміщення та представники позивача підпишуть лише акт приймання-передачі. При цьому, відповідач зауважив, що ним було викликано поліцію та дільничного інспектора.

Крім того, мешканцями будинку та правлінням Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» було складено акт, яким зафіксовано, що приміщення № 1 групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вільне від будь-якого майна відповідача та відповідачем не використовується.

У судовому засіданні 20.10.2017 представник позивача подав уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просив суд виселити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» з нежитлового приміщення НОМЕР_2 приміщення 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» усунути перешкоди Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю у користуванні нежитловим приміщенням НОМЕР_2 приміщенням № 1, площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання фактичного доступу до вказаного приміщення через центральних вхід до житлової частини будинку.

Обгрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що 12.10.2017 на виконання вимоги ухвали суду щодо складення спільного акту огляду спірного приміщення представники Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю прибули до групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1, однак не змогли потрапити у вказане приміщення, так як представники відповідача не допускали їх до вказаного приміщення. Позивач вказав на те, що приблизно о 12:30 год у присутності працівників поліції представником Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю вдалось потрапити до спірного приміщення, в якому вже не було майна Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», а члени ОСББ перебували там як і раніше. Позивач зазначив, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача, він не може користуватися своїми правами щодо вільного володіння своїм майном.

Розглянувши у судовому засіданні 20.10.2017 подану позивачем заяву, суд дійшов висновку, що вона є заявою про одночасну зміну предмету та підстав позову з огляду на таке.

В пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як встановлено судом, у позовній заяві позивач просив суд виселити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» з нежилого приміщення НОМЕР_2 приміщення № 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням уточнень, поданих 19.09.2017), з тих підстав, що вказане приміщення самовільно захоплене відповідачем, та відповідач відмовляється його звільняти.

Водночас, наразі позивачем також заявлено вимоги про зобов'язання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» усунути перешкоди Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю у користуванні нежитловим приміщенням НОМЕР_2 приміщенням № 1, площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання фактичного доступу до вказаного приміщення через центральних вхід до житлової частини будинку, так як позивач як співвласник будинку 2-Б по вул. Чаадаєва у м. Києва не може користуватися своїми правами щодо вільного володіння своїм майном (відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана позивачем 20.10.2017 заява є, по суті, заявою про одночасну зміну предмету та підстав позову, так як позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом надання фактичного доступу до приміщення через центральних вхід до житлової частини будинку та обгрунтування вказаних вимог у поданій до суду позовній заяві позивачем викладені не були.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Зважаючи на викладене, суд відмовив у прийнятті вказаної заяви позивача.

У судовому засіданні 20.10.2017 представник позивача подав клопотання про застосування судом при винесенні рішення у справі № 910/13035/17 положень п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.10.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 27.10.2017.

24.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що до 12.10.2017 у спірному приміщенні знаходилось майно відповідача та перебували члени Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», однак, наразі у приміщенні перебувають лише працівники відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.10.2017 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 27.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі № 910/23198/13 у позові Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання права власності на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 площею 344,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та на нежиле приміщення НОМЕР_2 площею 43,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016, рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі № 910/23198/13 скасовано та прийняте нове рішення, яким позов Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю задоволено повністю; визнано за Фірмою «Т.М.М.» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю право власності на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 площею 344,60 кв.м. та на нежиле приміщення НОМЕР_2 площею 43,7 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі № 910/23198/13 залишено без змін.

Судом встановлено, що 07.02.2017 за Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю було зареєстровано право власності на нежиле приміщення НОМЕР_2 загальною площею 43,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності - постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі № 910/23198/13), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що 23.08.2017 між Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу 55/100 часток нежилого приміщення (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 2079), відповідно до умов якого продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність 55/100 часток нежилого приміщення НОМЕР_2 яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору опис нежилого приміщення, 55/100 часток якого відчужується, складає 43,7 кв.м.

Судом встановлено, що 23.08.2017 між Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю (сторона 1) та ОСОБА_4 (сторона 2) укладено Договір про поділ нерухомого майна (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 2083), відповідно до умов якого сторони домовились про поділ в натурі належного ним на праві спільної часткової власності нежилого приміщення НОМЕР_2 загальною площею 43,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (45/100 часток якого належить Фірмі «Т.М.М.» - Товариству з обмеженою відповідальністю; 55/100 часток якого належить ОСОБА_4.).

Відповідно до п. 5 вказаного договору в результаті поділу в натурі вказаного приміщення припиняється право спільної часткової власності на нежиле приміщення НОМЕР_2 загальною площею 43,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та у приватну власність Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю переходить приміщення № 1 групи приміщень 57, загальною площею 19,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; у приватну власність ОСОБА_4 переходить приміщення № 2 групи приміщень НОМЕР_2 загальною площею 24,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чаадаєва, буд. 2-Б

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія долучена позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 19.09.2017) 23.08.2017 за Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю було зареєстроване право власності на групи приміщень НОМЕР_2 площею 19,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 1 (підстава виникнення права власності - Договір про поділ нерухомого майна від 23.08.2017).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що за твердженням позивача, відповідач займає належні позивачу приміщення (групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1) та у цих приміщеннях знаходиться майно відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд виселити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» з нежилого приміщення НОМЕР_2 приміщення № 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, заперечуючи на позовні вимоги, відповідач зазначає, що з 30.06.2017 відповідачем було звільнено приміщення, з якого позивач просить суд виселити відповідача, від майна відповідача та жодні перешкоди у доступу позивача до приміщення відповідачем не чиняться та позивач безперешкодно може потрапити у своє приміщення, скориставшись окремим від житлової зони входом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено судом, Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю з 23.08.2017 є власником групи приміщень НОМЕР_2 площею 19,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 1 (підстава виникнення права власності - Договір про поділ нерухомого майна від 23.08.2017), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія долучена позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 19.09.2017).

В силу положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд зазначає, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном шляхом подачі до суду негаторного позову.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Предмет негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника).

Суд зазначає, що усунення перешкод власнику (титульному володільцю) в користуванні своїм майном, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу, фактично передбачає покладення на відповідача обов'язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення. Якщо ж на момент подання негаторного позову вчинення перешкод у користуванні майном припинилося, то підстав для його задоволення немає.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов'язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо).

Так, в обгрунтування своїх позовних вимог позивачем долучено до позовної заяви копію Висновку дільничого офіцеру поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції старшого лейтенанта поліції Шапаренка О.С. від 18.06.2017, в якому міститься інформація про те, що 07.06.2017 до Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві з заявою звернулась громадянка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3, яка є головою ОСББ «Чаадаєва-2» не звільняє приміщення НОМЕР_2 площею 43,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Петра Чаадаєва, 2-Б, яке відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі № 910/23198/13 визнано на праві власності за Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю.

У зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення перевірку по вказаним матеріалам вважати закінченою (відповідно до Висновку дільничного офіцеру поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції старшого лейтенанта поліції Шапаренка О.С. від 18.06.2017).

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви копію Висновку дільничного офіцеру поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції лейтенанта поліції Борилюка В.О. від 23.06.2017, в якому міститься інформація про те, що 20.06.2017 до Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві з заявою звернувся представник Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю та голова правління ОСББ «Чаадаєва-2» з приводу конфлікту, який виник через приміщення НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 Зокрема, громадянин ОСОБА_9 пояснив, що громадянка ОСОБА_3 незаконно заволоділа приміщенням НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не надає допуску до нього. Як пояснила громадянка ОСОБА_3, представниками Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю було зроблено проникнення в приміщення НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, яке належить співвласникам ОСББ «Чаадаєва-2», в якому знаходяться речі співвласників та грошові кошти у розмірі 100000 грн. 00 коп.

У зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення перевірку по вказаним матеріалам вважати закінченою (відповідно до Висновку дільничного офіцеру поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції лейтенанта поліції Борилюка В.О. від 23.06.2017).

Водночас, відповідачем долучено до матеріалів справи наказ № 12 від 20.06.2017 Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», відповідно до якого, зважаючи на проникнення представниками Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю 20.06.2017 у приміщення НОМЕР_2 в якому знаходились речі та документація відповідача, наказано звільнити приміщення площею 19,2 кв.м. від майна співвласників та документації Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» у строк до 30.06.2017; з 20.06.2017 заборонити співвласникам будинку № 2-Б та персоналу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» зберігати майно та речі у приміщенні НОМЕР_2 площею 19,2 кв.м.

В свою чергу, позивачем долучено до матеріалів справи копію Акту, складеного комісією представників Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому зазначено, що 18.09.2017, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 при вході в нежитлове приміщення НОМЕР_2 площею 19,5 кв.м., яке належить позивачу, члени комісії позивача не змогли потрапити у вказане приміщення у зв'язку з тим, що у ньому перебували представники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» та там знаходилось їх майно. Крім того, представники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» чинили перешкоди при доступу у приміщення.

У судовому засіданні 06.10.2017 представником позивача долучено до матеріалів справи Акт, складений комісією представників Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому зазначено, що 05.10.2017, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 при вході в нежитлове приміщення НОМЕР_2 площею 19,5 кв.м., яке належить позивачу, члени комісії не змогли потрапити у вказане приміщення у зв'язку з тим, що у ньому перебували представники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» та там знаходилось їх майно. Крім того, представники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» чинили перешкоди у доступі до приміщення.

Враховуючи те, що вказані акти є односторонніми, тобто є складеними представниками лише однієї заінтересованої сторони спору, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 було зобов'язано позивача та відповідача провести 12 жовтня 2017 о 12 год. 00 хв обстеження групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1 за результатами якого скласти акт, у якому визначити наявність/відсутність будь-якого майна, належного відповідачу станом на дату проведення обстеження та про наявність будь-яких перешкод позивачу для потрапляння у вказане приміщення.

19.10.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що на виконання вимог ухвали суду від 06.10.2017 представники обох сторін 12.10.2017 з'явились для спільного обстеження групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1, однак порозумінь не знайшли. Так, позивач наполягав на тому, що суд зобов'язав відповідача передати йому приміщення та представники позивача підпишуть лише акт приймання-передачі. При цьому, відповідач зауважив, що ним було викликано поліцію та дільничного інспектора.

При цьому, відповідачем долучено до матеріалів справи акт, складений 12.10.2017 комісією у складі мешканців будинку та правлінням Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», про те, що спірне приміщення вільне від будь-якого майна та на дверях відсутній замок.

На вказаному акті міститься напис, вчинений лейтенантом поліції ДОП Святошинського УП ГУНП у м. Києві, про те, що у спірному приміщенні не виявлено жодних речей та предметів, та наявний підпис лейтенанта поліції.

На зворотній стороні вказаного акту містяться відомості, що представники позивача підписувати даний акт відмовились; була викликана слідча група, яка відібрала та записала пояснення сторін.

В свою чергу, у судовому засіданні 20.10.2017 позивачем долучено до матеріалів справи акт обстеження приміщення НОМЕР_2 приміщення № 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, складений представниками Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю станом на 12.10.2017, в якому зазначено, що приблизно 12:30 год 12.10.2017 представники позивача потрапили у спірне приміщення, в якому вже не було майна Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», однак там перебували працівники Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2». Приміщення було звільнене від меблів та речей ОСББ повністю (однак там знаходились представники ОСББ).

Крім того, 24.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що до 12.10.2017 у спірному приміщенні знаходилось майно відповідача та перебували члени Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», однак, наразі у приміщенні перебувають лише працівники відповідача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги надані позивачем пояснення, акт позивача від 12.10.2017 та акт відповідача від 12.10.2017, суд дійшов висновку, що станом на дату розгляду справи у суді у спірному приміщенні (групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1) відсутнє майно, яке належать Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2».

Водночас, суд вважає недоведеними твердження позивача, що спірне приміщення наразі займається працівниками Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», так як належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано.

Так, в акті обстеження приміщення НОМЕР_2 приміщення № 1 площею 19,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, складеному представниками Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю станом на 12.10.2017, зазначено, що приміщення було звільнене від меблів та речей ОСББ повністю (однак там знаходились представники ОСББ).

Водночас, суд зазначає, що перебування працівників Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» у спірному приміщення 12.10.2017 було обумовлено необхідністю виконання вимог ухвали суду від 06.10.2017 щодо проведення спільного огляду вказаного приміщення та складення акту огляду.

При цьому, з долучених відповідачем до матеріалів справи фотографій (19.10.2017), зроблених у спірному приміщенні 12.10.2017, вбачається, що у ньому взагалі відсутні будь-які меблі, речі, тощо, які б могли свідчити про постійне перебування представників відповідача у вказаному приміщенні.

Крім того, у судовому засіданні 20.10.2017 позивачем долучено до матеріалів справи копію фотографій, з якої вбачається, що спірне приміщення опечатане 12.10.2017 в присутності співвласників будинку 2-Б по вул. Чаадаєва та поліції.

При цьому, у судовому засіданні 20.10.2017 позивачем долучено до матеріалів справи диск, на якому, як зазначив позивач у письмових поясненнях, міститься відеозапис про те, як представники відповідача не допускали представників позивача у спірне приміщення 12.10.2017.

Однак, судом встановлено, що на вказаному диску відсутній будь-який відеозапис.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що станом на дату розгляду справи у суді відповідачем чиняться перешкоди у користуванні позивачем спірним приміщенням (групи нежилих приміщень НОМЕР_2 загальною площею 19,5 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1), а саме у тих формах, які вказані позивачем у позовній заяві, зокрема, не доведено, що вказане приміщення зайняте працівниками (представниками) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» та у ньому знаходяться речі, майно ОСББ.

Крім того, суд вважає необгрунтованими твердження позивача, що і станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду (04.08.2017), відповідачем чинились перешкоди у користуванні позивачем вказаним приміщенням (зокрема, що там знаходилось майно, речі відповідача, та там знаходились працівники ОСББ), оскільки долучені позивачем до матеріалів справи акти складені позивачем в односторонньому порядку, а висновки офіцерів поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві від 18.06.2017 та від 23.06.2017 не містять інформації щодо встановлення обставин наявності у спірному приміщенні майна відповідача та перебуванні у вказаному приміщенні працівників відповідача, а містять інформацію лише щодо пояснень, які були надані представниками сторін.

Що стосується поданого позивачем у судовому засіданні 20.10.2017 клопотання про застосування судом при винесенні рішення у справі № 910/13035/17 положень п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає таке.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Господарський суд може реалізувати це право за наявності таких умов: - це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору; - про це є клопотання заінтересованої сторони. Необхідною є наявність двох зазначених умов одночасно.

Клопотання заінтересованої сторони повинно бути викладене письмово та мотивовано з посиланням на докази.

Так, 24.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові обгрунтування на подане клопотання про застосування судом положень п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, в яких позивач зазначив, що до 12.10.2017 працівники Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю вільно могли користуватися центральним входом до житлової частини будинку, з якого можливо потрапити до приміщення НОМЕР_2 (іншого входу до приміщення немає). Однак, після 12.10.2017 працівники позивача не можуть користуватися входом до житлової частини будинку та не мають можливості користуватися власним приміщенням з вини голови Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» ОСОБА_3 та інших членів ОСББ.

Однак, суд зазначає, що про вказані обставини (зокрема, про те, що спірне приміщення не має окремого входу) позивачу було відомо й на момент звернення з даним позовом до суду, зокрема, відповідно до письмових пояснень, поданих 24.10.2017.

Водночас, суд зазначає, що позивач не позбавлений був права при поданні позовної заяви заявити вимоги щодо усунення перешкод шляхом надання фактичного доступу до спірного приміщення через центральних вхід до житлової частини будинку.

Крім того, позивач має право звернутися до суду з окремим позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом надання фактичного доступу до приміщення через центральних вхід до житлової частини будинку.

При цьому, вихід за межі позовних вимог є правом, а не обов'язком суду, яке суд може реалізувати за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог при прийнятті рішення у даній справі.

Таким чином, з огляду на висновки суду щодо відсутності здійснення відповідачем перешкод у користуванні позивачем майном у формах, заявлених позивачем (наявність майна відповідача та перебування працівників відповідача у спірному приміщенні), позовні вимоги Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про виселення задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.11.2017

Суддя І.М. Отрош