ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р.Справа № 922/3244/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресілюкс Україна", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський", м. Харків
про стягнення 1586926,39 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 01.09.2017 р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресілюкс Україна", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський", м. Харків (далі за текстом - відповідач) суму боргу в розмірі 1586926,39 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на неповне та несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати поставленого позивачем товару за укладеним між сторонами договором № 31/08 від 31.08.2017 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.09.2017 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.10.2017 р.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 17.10.2017 р. та від 13.11.2017 р. розгляд справи відкладався в звязку з неявкою на судове засідання представника відповідача та ненадання сторонами витребуваних судом документів.

В процесі розгляду справи відповідач відзиву на позов не надав.

Позивач надав суду письмові пояснення (вх. № 37317 від 17.11.2017 р.), в яких додатково обґрунтовує необхідність задоволення позовних вимог.

На судове засідання 23.11.2017 р. прибув представник позивача, який просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач на судове засідання свого уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, про причини неприбуття представника не повідомив.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 31.08.2016 р. між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено Договір на поставку товару № 31/08 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти на своєму складі та своєчасно оплатити наступний Товар:

- преформа ПЕТ в асортименті, відповідно до ТУ Угорщини (країни виробника преформи) - Version № 1.15. та/або відповідно до Російської Федерації (країни виробника преформи) - 2297-001-03.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що одиниця виміру кількості Товару - тисячі штук преформи ПЕТ.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями згідно письмових заявок покупця.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна товару узгоджується сторонами в додаткових угодах до договору у гривні та еквівалентна іноземній валюті (за одну тисячу штук з врахуванням ПДВ).

Згідно з п. 4.1. Договору, поставка Товару здійснюється Постачальником на склад Покупця на умовах DDP-пункт призначення, зазначений в Додатковій угоді, Відповідно до Інкотермс - 2010.

Відповідно до п. 4.5. Договору, датою поставки Товару вважається вказана в товарно-транспортній накладній дата отримання Товару Покупцем.

Згідно з п. 7.1. Договору, оплата за Товар здійснюється в національній валюті України гривні.

Відповідно до п. 7.2. Договору, Покупець здійснює оплату за Товар шляхом перерахування необхідної суми коштів на поточний рахунок Постачальника по факту здійснення Постачальником поставки Товару Покупцю у відповідності до п. 4.5. Договору, або із з відтермінуванням оплати вартості отриманого Товару на строк, який Сторони погоджують в Додаткових угодах на кожну окрему партію поставки Товару.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що конкретні умови розрахунків визначаються Сторонами для кожної окремої партії поставки Товару і фіксуються в Додаткових угодах до даного Договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар загальною вартістю 1936926,39 грн. згідно з наступними поставками:

1) 21.09.2016 року у відповідності до умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв у власність Товар загальною вартістю 681489,32 грн., що підтверджується Видатковою накладною № 250 від 21.09.2016 року, а також Товарно-транспортною накладною № 21/09/2016 від 21.09.2016 року та Рахунком на оплату № 250 від 21.09.2016 року;

2) 05.10.2016 року у відповідності до умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв у власність Товар загальною вартістю 710698,82 грн., що підтверджується Видатковою накладною № 262 від 05.10.2016 року, а також Товарно-транспортною накладною № 05/10/2016 від 05.10.2016 року та Рахунком на оплату № 262 від 05.10.2016 року;

3) 12.10.2016 року у відповідності до умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв у власність Товар загальною вартістю 544738,25 грн., що підтверджується Видатковою накладною № 265 від 12.10.2016 року, а також Товарно-транспортною накладною № 12/10/2016 р. від 12.10.2016 року та Рахунком на оплату № 265 від 07.10.2016 року.

Однак, відповідач отриманий товар оплатив лише частково, сплативши позивачу лише 350000,00 грн. що підтверджується банківськими виписками від 23.09.2016 року та від 28.09.2016 року.

Решту боргу в сумі 1586926,39 грн. відповідач не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача вимогу вих.. № 88 від 23.08.2017 р. в якій вимагав оплатити існуючий борг в сумі 1586926,39 грн., проте відповіді на зазначену вимогу відповідач позивачу не надав, існуючої заборгованості також не сплатив.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар за договором № 31/08 від 31.08.2017 р. в сумі 1586926,39 грн. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростований.

Доводи відповідача викладені в клопотанні про відкладення, про те, що такий борг є сплаченим матеріалами даної справи не підтверджується, спростовується наданою позивачем довідкою про стан розрахунків з відповідачем за вих.. № 2613 від 22.11.2017 р. а тому визнаються судом безпідставними.

Строк виконання відповідачем свого зобовязання з оплати отриманого товару є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 1586926,39 грн. заборгованості.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 23803,90 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський" (адреса: 61066, м. Харків, проспект Московський, буд. 94, офіс 301; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресілюкс Україна" (адреса: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 146; ):

1586926,39 грн. боргу;

23803,90 грн. судового збору;

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_2