ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" листопада 2017 р.Справа № 922/3338/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про забезпечення позову (вх. № 34161 від 18 жовтня 2017 року), по справі

за позовом Дочірнього підприємства "Державної компанії "Укрспекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт", м. Київ
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", м. Чугуїв
про стягнення коштів у розмірі 3 638 735,52 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за дов. № Д-93/17 від 27.06.2017 року

відповідача - ОСОБА_2 за дов. б/н від 10.12.2016 року.

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/3338/17 за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", про стягнення заборгованості за договором комісії № STE-3-62Д/К-08 від 28 лютого 2008 року у розмірі 15 268,00 грн. та 124 339,67 дол. США, що еквівалентно 3 272 203,45 грн.; 351 264,07 грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконання відповідачем умов договору комісії № STE-3-62Д/К-08 від 28 лютого 2008 року.

18 жовтня 2017 року через канцелярію суду від позивача, Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт", надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 34161 від 18 жовтня 2017 року), в порядку ст. 66 ГПК України, відповідно до якої позивач просить суд: накласти арешт на грошові суми ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" у розмірі ціни позову 3 638 735,52 грн. та 54 581,03 грн. судового збору, що знаходяться на р/р 9 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, р/р 3483 в ПАТ "ПриватБанк" м. Харків, МФО 305299; накласти арешт на майно ДП "Чугуївський авіаційний ремонт завод", що знаходиться за адресою: 63501, Харківська обл., місто Чугуїв, Мікрорайон авіатор.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на перебування підприємства-відповідача у скрутному матеріальному становищі, оскільки щодо останнього є відкритими декілька виконавчих проваджень, і на думку позивача вказана обставина свідчить про наявності обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову (вх. № 34161 від 18 жовтня 2017 року), яка підтримана представником позивача під час судового засідання 13 листопада 2017 року та проти задоволення якої заперечував представник відповідача, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Правовий аналіз норми зазначеної статті передбачає, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Суд зазначає, що господарське судочинство здійснюється шляхом письмового провадження, а тому факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України покладає обов'язок доказування на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Наведене стосується й вимоги про забезпечення позову. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу. Саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог та сплаченого судового збору.

Позивачем в обґрунтування поданої заяви не доведено суду, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду, оскільки припущення позивача, викладені у заяві, не містять переконливу мотивацію щодо наявності підстав для забезпечення позову. Єдиною підставою, якою заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів, є скрутне матеріальне становище відповідача. Позивачем також не доведено наявності фактичних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Крім того, як зазначалося вище в даній ухвалі суду, предметом розгляду даної справи є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача коштів у розмірі 3 638 735,51 грн. за неналежне виконання умов договору комісії № STE-3-62Д/К-08 від 28 лютого 2008 року, в заяві ж про забезпечення позову позивач просить, зокрема накласти арешт на майно відповідача, що знаходиться за адресою: 63501, Харківська обл., м. Чугуїв, Мікрорайон авіатор. Тобто, позивачем не доведено наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову - накладення арешту на майно відповідача та предмету даного позову - стягнення грошових коштів.

Враховуючи вище викладене в сукупності, а саме: не підтверженість наявності достатніх підстав задля вжиття заходів до забезпечення позову; недоведеність можливих негативних наслідків, а саме того, що невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі; не повязаність обраного позивачем заходу забезпечення позову у вигляді арешту на майно відповідача з позовними вимогами (предметом позову), що, відповідно, призведе до порушення збалансованості інтересів сторін, суд відмовляє в задоволені заяви позивача про забезпечення позову (вх. № 34161 від 18 жовтня 2017 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про забезпечення позову (вх. № 34161 від 18 жовтня 2017 року) - відмовити.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3338/17