ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2017 Справа № 904/9088/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (51901, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Колеусівська 1)

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Соборна 18Б)

про стягнення 154 512 742,44 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 67-23 від 04.01.2017 року.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 125 від 09.10.2017 року.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог №01/67-2507/229 від 01.11.2017 року) про стягнення основного боргу в розмірі 305 624 429,35 грн., 3% річних в сумі 827 197,82 грн., інфляційних витрат в сумі 444 091,72 грн., пені в розмірі 4 788 043,52 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 17/302/17-0520-02 від 20.07.2017 року в частині своєчасного розрахунку за поставлений товар у розмірі 305 624 429,35 грн.

07.11.2017 року відповідач подав до суду відзив №017/1307 від 30.10.2017 року в якому зазначає, що заборгованість визнає, але на даний час не має фінансової можливості погасити дану заборгованість у звязку з відсутністю обігових коштів у достатньому обємі.

У відповідності до вимог ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно розділу загальні положення Статуту Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод" (протокол №1/2017 від 18.09.2017 року) Публічне акціонерне товариство "Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод" змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Дніпровський коксохімічний завод" у зв'язку зі зміною типу та найменування товариства.

20.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод" та ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" був укладений договір купівлі-продажу № 17/302/17-0520-02.

Відповідно до п.1.1. Договору продавець продає, а покупець купує сировинні, паливно-енергетичні, матеріально-технічні матеріали (надалі ресурси) відповідно до умов Договору.

Згідно п.2.1 договору інформація про найменування, кількість, ціну, строки поставки та оплати Ресурсів вказуються в Специфікаціях до Договору, які є невідємною його частиною.

Як вбачається з п. 3.2. договору строки поставки ресурсів зазначаються в специфікаціях.

Поставка ресурсів здійснюється по цінам, які узгоджені відповідно до умов поставки, вказаних в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори і другі платежі, а також вартість тари, маркування та інші витрати продавця, звязані з поставкою ресурсів (п.4.1. договору).

Відповідно до п.7 Специфікацій (Додатки до Договору № 1 від 31.07.2017, № 2,3,4,4/1 від 01.08.2017, № 5 від 22.08.2017) сторонами погоджений строк оплати Ресурсів, а саме 30 календарних днів з дати поставки.

Згідно узгоджених Сторонами вищезазначених Специфікацій в липні серпні 2017 року Позивач передав у власність Відповідачу ресурси на загальну суму 154 324 448,19 грн., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме залізничними накладними, виставленими рахунками для оплати ресурсів, актами прийому-передачі та актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.09.2017 підписаним повноважними представниками Сторін за Договором (а.с.23-228).

Після чого, у вересні 2017 року Позивач передав ще у власність Відповідачу ресурсів на загальну суму 151 299 980,16грн., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, виставленими рахунками для оплати ресурсів та актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.10.2017р.

Як встановлено матеріалами справи відповідач за поставлений товар не розрахувався, загальна сума основного боргу складає 305 624 429,35 грн., яка підлягає до стягнення та підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншими подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно п.7.2 Договору, у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів терміну оплати Ресурсів, встановленого Договором, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день, що діяла на період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше 8% вартості Ресурсів.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарських зобовязань.

Відповідно до чого розмір пені за прострочення оплати за поставлений товар за період з 30.08.2017 року по 12.10.2017 року становить 4 788 043,52 грн. та підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з врахуванням встановлених індексів інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно вимог п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як роз'яснено у п. 4.1. Постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013"Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Перерахувавши у пошуковій системі «Законодавство» належну до стягнення суму 3% річних за період з 30.08.2017 по 12.10.2017 в сумі 827 197,82 грн. суд вирішив задовольнити в повному обсязі, оскільки підтверджується матеріалами справи.

Перерахувавши у пошуковій системі «Законодавство» належну до стягнення суму інфляційних втрат за період з вересня 2017 по жовтень 2017 в сумі 444 091,72 грн. суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Соборна 18Б, 3) на користь Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (51901, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Колеусівська 1, ) основну заборгованість у розмірі 305 624 429,35 грн.; інфляційні втрати в розмірі 444 091,72 грн.; 3% річних у розмірі 827 197,82 грн.; пеню у розмірі 4 788 043,52 грн., судовий збір в розмірі 240 000 грн., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.11.2017

Суддя ОСОБА_3