ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Справа № 923/884/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі позивача: Антонівської селищної ради міста Херсон, вул. Будьоного, 48-а, смт. Антонівка, м. Херсон, ідентифікаційний код 04401210,

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп", вул. Перекопська, 20, офіс 401, м. Херсон, ідентифікаційний код 14117817,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Херсонська міська рада, пр. Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

про витребування земельної ділянки, визнання недійсними договорів дарування, купівлі-продажу нерухомого майна

за участю прокурорів прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 посвідчення № 046500 від 29.03.2017; ОСОБА_3, посвідчення № 046508 видане 29.03.2017;

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність б/н від 17.01.2017;

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність б/н від 01.10.2017;

від третьої особи: не прибули;

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора Херсонської області звернувся з позовною заявою, яка містила три самостійні вимоги немайнового характеру: про витребування від відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп" земельної ділянки площею 26912 кв.м., кадастровий номер :10:001:0003 з підстав передбачених ст. 1212 ЦК України; про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна між відповідачем та громадянином ОСОБА_6 від 27.01.2003 року; про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна між громадянином ОСОБА_7 та відповідачем 17.12.2010 року.

Ухвалою суду від 17.08.2016 суд прийняв позовну заяву та порушити провадження у справі в частині вимоги прокурора про витребування від відповідача ТОВ "АК "Олімп" земельної ділянки площею 26912 кв.м., кадастровий номер :10:001:0003, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Херсонську міську раду. В частині позовних вимог щодо визнання недійсними договорів відмовлено у прийнятті до провадження, у зв'язку з порушенням позивачем правил об'єднання кількох вимог.

Ухвалою суду від 03.11.2016 зупинено провадження у справі № 923/884/16 до набрання законної сили рішенням, яке буде прийнято за результатами розгляду пов'язаної з нею справи № 766/9527/16-ц, що розглядалася Херсонським міським судом за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради міста Херсона до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп", ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Херсонська міська рада, про визнання недійсними договорів, витребування земельної ділянки.

Ухвалою суду від 21.09.2017 за клопотанням відповідача ТОВ "АК "Олімп" поновлено провадження у справі на підставі ухвали апеляційного суду Херсонської області від 01.08.2017 року по справі № 766/9527/16-ц, якою рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2017 про відмову у позові прокурора залишено без змін.

В судових засіданнях оголошувалася перерва для надання сторонами додаткових доказів. Ухвалою суду від 10.10.2017 розгляд справи продовжено за клопотанням сторін відповідно до приписів ст. 69 ГПК України, а ухвалою суду від 20.10.2017 розгляд справи відкладено на 16.11.2017 року.

Прокурором змінено позовну вимогу заявою від 18.10.2017, прокурор просить витребувати з незаконного володіння ТОВ «АК «Олімп» земельну ділянку площею 26912 кв.м., кадастровий номер :10:001:0003, яка знаходиться в смт. Антонівка м. Херсона по вул. Склотарний ківш (назва нечинна), будинок б/н, нормативною грошовою оцінкою 3 437 200,64грн. та повернути її Антонівській селищній раді у придатному для використання стані.

В судовому засіданні прокурори підтримали позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вважають, що відповідач незаконно користується спірною земельною ділянкою, просять позов задовольнити, мотивуючи його наступним. Прокурор стверджує, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 94 від 17.02.1994 відповідачеві відведена в тимчасове користування строком на 20 років на умовах оренди земельна ділянка площею 2,69 га інших угідь із земель з правом наступного викупу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів (п.1); до освоєння якої для визначених цілей приступити після відведення її в натурі та складання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (п.2); контроль за будівництвом покладений на управління архітектури та містобудування (п.4).

На реалізацію вказаного рішення Виконавчого комітету ради 01.04.1994 між Херсонськім міськвиконкомом та АК «Олімп» укладено договір на право тимчасового користування землею, який зареєстровано 22.04.1994, площею 2,69 га, відповідно до п. 3.2. якого АК «Олімп» мав право споруджувати та обладнати портовий майданчик згідно з планом забудови, який необхідно погодити з міськвиконкомом.

Прокурор вважає, що в подальшому відповідач незаконно розпочав будівництво причалу та здійснив його відчуження як недобудованого обєкту (причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізничну дорогу № 3, мостіння № 1), готовністю 58 %. Відчуження відбулося за договором від 27.01.2003 на користь ОСОБА_8, договір посвідчений приватним нотаріусом. В подальшому, 21.06.2010, гр. ОСОБА_8 відчужив вказаний обєкт на користь гр. ОСОБА_7, договір посвідчений нотаріусом, а 17.12.2010 гр. ОСОБА_7 було відчужене право власності на цей же обєкт на користь відповідача ТОВ «АК «Олімп» за договором купівлі-продажу. Договір також посвідчено нотаріусом.

Отже, прокурор вважає, що у 2003 році право власності на обєкт незавершеного будівництва зареєстровано незаконно, оскільки ні Херсонською міською радою чи Виконавчим комітетом, ні Антонівською селищною радою рішень (дозволів) на відчуження об'єкту незавершеного будівництвом не надавалось. Прокурор вважає, що відповідач був власником будівельних матеріалів та обладнання, а не об'єкту нерухомого майна. У позовній заяві прокурор зазначив, що без вирішення питання про оспорювання правочинів, на підставі яких відповідачем набуто право власності на обєкт нерухомості повернення земельної ділянки власнику унеможливлюється.

Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка, розташована у межах населеного пункту - смт. Антонівка міста Херсона, відповідно до приписів ч. 2 ст. 83, ст. 122 Земельного кодексу України є комунальною власністю. Відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 у справі №2-а-6394/11/2170, яка набрала законної сили 22.05.2013, з травня 2013 року, вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Антонівської селищної територіальної громади міста Херсона. Отже, з цієї дати права орендодавця спірної земельної ділянки перейшли від Херсонської міської ради до Антонівської селищної ради міста Херсона.

Окрім того, прокурор стверджує, що договір на право тимчасового користування землею від 01.04.1994 між Херсонськім міськвиконкомом та АК «Олімп» закінчив свою дію 22.04.2014, рішення про поновлення Антонівською селищною радою та додаткові угоди не укладались, тому подальше володіння земельною ділянкою відповідачем вважає неправомірним. Посилаючись на ст.ст. 31, 34 Земельного кодексу України прокурор стверджує, що договір оренди землі припиняється через закінчення строку, на який його було укладено. У звязку з припиненням договору оренди землі, на думку прокурора, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Отже, прокурор вважає, що згідно із умовами договору після закінчення строку його дії орендар зобов'язаний привести земельну ділянку у належний санітарний стан, придатний для використання, та передати її власнику у встановленому порядку.

Позивач, в інтересах якого заявлено позов, Антонівська селищна рада міста Херсона, підтримав позовні вимоги прокурора, надав до справи письмові пояснення (том 1 а.с. 201-209), відповідно до яких стверджує, що між позивачем, як власником спірної земельної ділянки та відповідачем відсутні договірні відносини щодо оренди земельної ділянки. В той же час, набувши права власника земельної ділянки з 22.05.2013, та права орендодавця спірної земельної ділянки, Антонівська селищна рада рішенням № 514 від 21.02.2014 надала дозвіл ТОВ АК «Олімп» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,69 га в оренду. На час розгляду цієї справи вказане рішення є чинним, але відповідачем не виконується, проект землеустрою на розгляд до ради не подано. Окрім того, представник позивача стверджує, що відповідач не сплачує орендної плати за користування земельною ділянкою з дня переходу до позивача права власності на земельну ділянку (22.05.2013), договору з місцевою радою стосовно оренди землі не уклав, а тому користується земельною ділянкою без наявних та зареєстрованих прав, просить позов задовольнити, витребувати з незаконного володіння відповідача на користь позивача спірну земельну ділянку площею 2,69 га, кадастровий № :10:001:0003.

Третя особа, Херсонська міська рада, своїм правом участі у розгляді цієї справи не скористалася.

Відповідач надав до суду відзив (том 1 а.с. 161-176) та додаткові пояснення (том 2 а.с 5-7, а.с. 124-125), відповідно до змісту яких позовних вимог не визнає, вважає, що право оренди у нього не припинялося з наступних підстав.

Відповідач вказує, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №94 від 17.02.1994 Акціонерній компанії «Олімп», правонаступником якої є ТОВ «АК «Олімп», відведена в тимчасове користування строком на двадцять років на умовах оренди земельна ділянка площею 2,69 га за рахунок інших угідь із земель запасу (колишня ділянка мостозагону №73) з правом наступного викупу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів (п.1); до освоєння якої для визначених цілей дозволено приступити після відведення її в натурі та складання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (п.2); контроль за будівництвом покладений на управління архітектури та містобудування (п.4) (а.с.18).

Далі, на виконання вказаного рішення 01.04.1994 між Херсонським міськвиконкомом та Акціонерною компанією "Олімп" було укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди. Відповідно до умов цього договору Херсонський міськвиконком на підставі рішення від 17.02.1994 № 94 надав, а АК "Олімп" прийняла в тимчасове користування строком на 20 років земельну ділянку загальною площею 2,69 га із земель запасу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів. Договір зареєстровано у Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22.04.1994 за № 5.

За даними витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За вимогами п. 1 ч. 5 ст. 39 Земельного Кодексу України (в ред. 1991р.) власники земельних ділянок і землекористувачі мають право зводити житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди за погодженням з сільською, селищною, міською Радою народних депутатів. Зведення на орендованій земельній ділянці приміщень виробничого і невиробничого призначення, у тому числі житла, орендарі погоджують з сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, іншим орендодавцем.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про основи містобудування», в редакції, яка діяла на час надання земельної ділянки в оренду, забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством, та одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Враховуючи зазначені норми права, Рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 94 від 17.02.1994 і умови договору оренди земельної ділянки ТОВ «АК «Олімп» на орендованій земельній ділянці було розпочато будівництво причалу по переробці та перевезенню вантажів, а згодом, у установленому законом порядку зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізничну дорогу № 3, мостіння № 1, готовністю 58 %, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н.

Відповідач зазначає, що законність виконання будівельних робіт по обладнанню портового майданчика по переробці та перевалці вантажів на орендованій земельній ділянці, в межах строку дії договору оренди, підтверджується рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 231 від 19.04.2011 року «Про погодження ТОВ «АК «Олімп» добудови об'єкта незавершеного будівництва (причал по переробці та перевезенню вантажів, готовністю 58%) та розміщення обладнання портового майданчика із переробки та перевалки вантажів у межах земельної ділянки тимчасового користування на умовах оренди за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н; отриманні містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 05.07.2011 року; позитивного експертного звіту щодо розгляду проектної документації від 11.07.2013 року; належним чином зареєстрованої Управлінням ДБІ у Херсонській області декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.03.2013 №ХС 59.

Відповідач наполягає на тому, що в процесі вирішення претензій прокурора та позивача щодо законності будівництва і набуття ТОВ «АК «Олімп» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів як обєкта нерухомого майна підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили - ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01.08.2017 року по справі № 766/9527/16-ц, отже це питання в цій справі у відповідності зі ст. 35 ГПК України повторному доказуванню не підлягає.

Посилаючись на приписи законодавства та правові позиції Верховного суду України у конкретних справах, зокрема ст. 377 ЦК України, ст. ст. 120, 125 Земельного кодексу України, Постанову Верховного суду України від 13 квітня 2016 року у справі за № 6-253цс16, відповідач вважає, що з переходом права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право користування цією земельною ділянкою у відповідача виникло одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти нерухомості, отже право оренди належить йому правомірно.

На підтвердження свого права власності відповідачем надано до справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (том 2 а.с. 131-133).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до нього 24.12.2010 року внесено відомості про обєкт нерухомого майна, реєстраційний номер 30211644, тип майна обєкт незавершеного будівництва, недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів (готовністю 58%), кадастровий номер земельної ділянки № :10:001:0003, місцезнаходження м. Херсон, вул.. Склотарний ківш (назва не чинна), будинок б/н., площа земельної ділянки 26912,0 кв.м., право власності зареєстроване 24.12.2010 за ТОВ «АК «Олімп», ідентифікаційний код 14117817.

Отже, відповідач стверджує, що спірна земельна ділянка знаходиться у його законному володінні, просить з цих підстав відмовити у позові.

Заслухавши пояснення прокурорів та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 94 від 17.02.1994 (том 1 а.с. 30) відповідачеві відведена в тимчасове користування строком на 20 років на умовах оренди земельна ділянка площею 2,69 га. На виконання вказаного рішення Виконавчого комітету ради 01.04.1994 між Херсонським міськвиконкомом та АК «Олімп» укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (том 1 а.с. 27-29), який зареєстровано 22.04.1994 за № 5 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею, далі Договір.

Межі земельної ділянки встановлені в натурі, вона передана в установленому порядку від орендодавця орендареві, що підтверджується Справою про відведення в натурі меж земельної ділянки (том 1 а.с. 37-51).

Відповідно до п. 1.2. Договору встановлено строк оренди 20 років.

Відповідно до п. 3.2. Договору орендареві АК «Олімп» надано право спорудити та обладнати портовий майданчик.

Станом на 2003 рік відповідачем здійснено будівництво причалу по переробці та перевезенню вантажів, який він відчужив у стані готовності 58 % за договором від 27.01.2003 на користь ОСОБА_8, договір посвідчений приватним нотаріусом. В подальшому, 21.06.2010, гр. ОСОБА_8 відчужив вказаний обєкт на користь гр. ОСОБА_7, договір посвідчений нотаріусом, а 17.12.2010 гр. ОСОБА_7 було відчужене право власності на цей же обєкт на користь відповідача ТОВ «АК «Олімп» за договором купівлі-продажу.

Отже, відчуживши обєкт незавершеного будівництва у 2003 році, відповідач ТОВ «АК «Олімп» повернув його у свою власність 17.12.2010 року. Зареєстроване право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2010 року, внесено відомості про обєкт нерухомого майна, реєстраційний номер 30211644, тип майна обєкт незавершеного будівництва, недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів (готовністю 58%), кадастровий номер земельної ділянки № :10:001:0003, місцезнаходження м. Херсон, вул. Склотарний ківш (назва не чинна), будинок б/н., площа земельної ділянки 26912,0 кв.м., право власності зареєстроване 24.12.2010 за ТОВ «АК «Олімп», ідентифікаційний код 14117817.

Відповідно до правової позиції, що викладена у Постанові Верховного Суду України від 12.09.2017 при застосуванні положень статті 120 ЗК у поєднанні з нормою статті 125 ЗК слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року (справа № 21-804а16), за якою: «За частиною 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, відчуживши у 2003 році обєкт нерухомого майна, відповідач відчужив разом з цим обєктом і право оренди за договором від 01.04.1994 року з Херсонським міськвиконкомом. В той же час, набувши знову право власності за договором від 17.12.2010 ТОВ «АК «Олімп» повернув собі (набув) не лише право власті на обєкт нерухомості причал, а й знову набув право оренди за договором від 01.04.1994 року, державна реєстрація якого за ним і була здійснена у 1994 році.

Набувши право власності на причал відповідач як орендар в межах строку дії договору оренди, звернувся до Виконавчого комітету Херсонської міської ради як орендодавця, яким прийнято рішення № 231 від 19.04.2011 року «Про погодження ТОВ «АК «Олімп» добудови об'єкта незавершеного будівництва (причал по переробці та перевезенню вантажів, готовністю 58%) та розміщення обладнання портового майданчика із переробки та перевалки вантажів у межах земельної ділянки тимчасового користування на умовах оренди за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н. Отже, право оренди не оспорювало ся орендодавцем.

Відповідачем отримано в Управлінні містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради містобудівні умови і обмеження щодо забудови земельної ділянки від 05.07.2011 року (том 2 а.с. 11-123).

Також. відповідачем як забудовником отримано в Державному підприємстві «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи ДП «Укрдержбудекспертиза» позитивний експертний звіту щодо розгляду проектної документації ТОВ «АК «Олімп» від 11.07.2013 року стосовно проекту портового майданчику.

Окрім того, відповідачем належним чином зареєстровано в Управлінні ДАБК у Херсонській області декларацію про початок виконання будівельних робіт від 12.03.2013 №ХС 59 (том 1 а.с. 67-70).

Питання законності будівництва і набуття ТОВ «АК «Олімп» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів як обєкта нерухомого майна підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили - Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01.08.2017 року по справі № 766/9527/16-ц (том 1 а.с. 215-218).

За час користування відповідачем земельною ділянкою з 1994 року між Херсонською міською радою та Антонівською селищною радою міста Херсона було вирішено спір щодо розмежування земель населених пунктів, яке сторонами визнається як загальновідомий факт. Так, відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 у справі №2-а-6394/11/2170, яка набрала законної сили 22.05.2013, з травня 2013 року земельна ділянка перебуває у комунальній власності Антонівської селищної територіальної громади, отже, з цього часу права орендодавця спірної земельної ділянки перейшли від Херсонської міської ради до Антонівської селищної ради міста Херсона.

Сторонами визнається, що у правовідносинах оренди, орендарем у яких виступає відповідач ТОВ «АК «Олімп», відбулася зміна власника земельної ділянки з кадастровим № :10:001:0003 орендодавця.

Відповідно до судового рішення від 20.08.2014 у справі № 923/895/14, яке набрало законної сили 08.09.2014 року, Господарським судом Херсонської області розглянуто спір між цими ж сторонами ТОВ «АК «Олімп» та Антонівською селищною Радою, про визнання права оренди земельної ділянки. Вказаним судом рішенням встановлено, що 07.11.2013 та 23.12.2013 ТОВ «АК «Олімп» зверталось до позивача з клопотанням щодо поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий № :10:001:0003 шляхом укладення договору у новій редакції (через те, що укладений договір від 01.04.1994 року не відповідає формі типового договору оренди землі. яка затверджена постановою КМ України № 220 від 03.03.2004). Однак, рішенням 55 сесії 6 скликання Антонівської селищної ради № 514 від 21.02.2014, рада, не заперечуючи питання про поновлення договору оренди, прийняла рішення про дозвіл заявникові ТОВ «АК «Олімп» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,69 в оренду. Господарським судом підтверджено, що земельна ділянка є сформованою як обєкт цивільних прав та визнав за ТОВ «АК «Олімп» право оренди земельної ділянки загальною площею 2,69 га кадастровий № :10:001:0003.

Як встановлено судом та не заперечується прокурором і позивачем, відповідач після закінчення строку договору оренди від 01.04.1994 станом на час розгляду справи 16.11.2017 року продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, угоди про поновлення договору між сторонами не укладено.

За таких фактичних обставин, між сторонами виникли правовідносини з оренди земель комунальної власності, які регулюються земельним, цивільним та господарським законодавством України та, зокрема, Законом України "Про оренду землі".

Причиною виникнення спору стало зволікання позивача з підписанням додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки кадастровий № :10:001:0003 про поновлення договору оренди на той же строк та на тих же умовах, які передбачені договором оренди земельної ділянки.

Умови і порядок оформлення поновлення договору оренди землі регулюється ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Так, на час закінчення строку спірного договору оренди (01.04.2014) чинною редакцією цієї норми права передбачалося, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Суд зазначає, що припис Закону про укладання Додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення, у разі, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, у місячний строк в обов'язковому порядку орендодавцем не виконана. Зазначена вимога законодавця, виходячи з системного аналізу норми закону, є адресованою орендодавцю, встановлює його обовязок діяти у спосіб, передбачений законом. У такому разі орендодавець зобовязаний підписати додаткову угоду до договору оренди про поновлення договору без будь-яких умов. Юридичне значення та правова підстава для підписання додаткової угоди є факт продовження користування орендарем земельною ділянкою та відсутність заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Обєктивні обставини, що дослідженні судом у цій справі, а також в інших справах за участю цих самих сторін, вказують на безпідставність вимог позивача щодо розробки проекту землеустрою до вже сформованої земельної ділянки, вказує на наявність юридичних та правових підстав для виконання орендодавцем обовязку підписання додаткової угоди. Однак цей обовязок не виконано позивачем.

В свою чергу, як встановлено судом, відповідач ТОВ «АК «Олімп» поставлений діями позивача у стан правової невизначеності, що, як стверджує представник відповідача, змусило його зупинити подальше будівництво обєкту та не здійснювати плату за користування земельною ділянкою на користь позивача.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі 3-312-гс16 такий договір вважається поновленим на підставі Закону.

Усі вказані фактичні обставини є наявними у відносинах між позивачем як орендодавцем та відповідачем як орендарем, окрім юридичного закріплення правовідносин, що продовжують існувати у звязку з поновленням - підписання орендодавцем додаткової угоди до договору, зокрема шляхом підписання договору у новій редакції (через невідповідність змісту раніше укладеного договору від 01.04.1994 року змісту і формі типового договору оренди землі, затвердженої постановою КМ України).

Отже, суд доходить висновку, що зволікання з підписанням додаткової угоди орендодавцями є безпідставним, а договір оренди є поновленим.

За таких фактичних обставин та правових підстав твердження прокурора та позивача про незаконність володіння відповідачем земельною ділянкою кадастровий № :10:001:0003 не відповідають фактичним та юридичним обставинам спірних відносин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ст. 27 Закону України «Про оренду землі» (захист прав орендаря та орендодавця на орендовану земельну ділянку) орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Оскільки за змістом ст. 33 Закону України "Про оренду землі" підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору, є обов'язковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України щодо порядку обов'язкового укладення чи зміни договорів.

За змістом статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23 вересня 1982 року, Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21 лютого 1986 року, Щокін проти України від 14 жовтня 2010 року, Сєрков проти України від 7 липня 2011 року, Колишній король Греції та інші проти Греції від 23 листопада 2000 року, Булвес АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року, Трегубенко проти України від 2 листопада 2004 року, East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Суд констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

За зазначених обставин, суд приходить до висновку про незаконність вимог позивача щодо втручання в право ТОВ «АК «Олімп» на мирне володіння майном. Позивачем не розкрито також чи переслідує він суспільний інтерес, вимагаючи вилучення від відповідача земельної ділянки з обєктом нерухомого майна, що належить відповідачеві на праві приватної власності. Суспільний інтерес у досліджених судом відносинах, навпаки, полягає у безумовному підписанні додаткової угоди до договору оренди землі позивачем як новим орендодавцем, та створення умов щодо забезпечення мирного володіння землею її володільцем, використання її за цільовим призначенням.

Суд відхиляє інші твердження позивача стосовно несплати відповідачем орендної плати як підтвердження незаконності користування земельною ділянкою, оскільки ця обставина може бути предметом розгляду при розірванні договору оренди землі.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що право користування земельною ділянкою у позивача припинилося автоматично, оскільки наявними у справі матеріалами доведено, що відповідач до закінчення строку договору звертався до позивача за його поновленням, не отримав відмови, а додаткова угода не підписана з вини самого позивача, що відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вказує на продовження відносин оренди та подальше користування правами оренди відповідачем.

Отже, право користування спірною земельною ділянкою кадастровий № :10:001:0003 належить відповідачеві ТОВ «АК «Олімп» на законних підставах.

Позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на прокурора.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2017 року.

Суддя П.Д. Пригуза