ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Справа № 15/5005/153/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012

за позовом Дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м.Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 20375904,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012 (суддя Суховаров А.В.) заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" задоволено.

Визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 про стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 301768,92 грн., пені у розмірі 142061,24 грн., інфляційних у розмірі 710360,63 грн., 3% річних у розмірі 1059866,60 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 68820,00 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн.

Ухвала місцевого господарського суду вмотивована тим, що матеріалами справи підтверджено існування передбачених ст.117 ГПК України підстав для визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині нарахувань пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань, які були нараховані на суму основного боргу в розмірі 17462899,63 грн., у зв'язку зі списанням цих нарахувань, в силу приписів ч.3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Позивач (ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України"), не погодившись з ухвалою, господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012, звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (№31/13-4043 від 06.10.2017р.), в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити Комунальному підприємству Кам'янської міської ради "Тепломережі" у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що частково не підлягає виконанню.

В доповненнях до апеляційної скарги (№31/13-4301 від 25.10.2017р.) позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржена ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме - Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (Закон №1730-VIII) та ст.ст. 43, 117 ГПК України без дослідження всіх істотних обставин справи. Позивач стверджує, що на даний час основний борг КП "Тепломережі" (тобто сума заборгованості за поставлений природний газ) за договором №06/10-1191 БО-3 про закупівлю природного газу за державні кошти від 14.10.2010р. не погашений в повному обсязі та становить 301768,92 грн. Звертає увагу на те, що заява боржника про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню, є необґрунтованою, оскільки Законом №1730-VIII не передбачено можливості списання штрафних та фінансових санкцій у разі часткового погашення суми основного боргу. Закон №1730-VIII передбачає механізм реструктуризації кредиторської заборгованості шляхом укладення відповідних договорів реструктуризації. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано факт наявності заборгованості боржника перед Компанією за основним боргом, а також те, що звернення від КП "Тепломережі" щодо укладення договору про реструктуризацію заборгованості не надходили, відповідний договір не укладено. Також вважає, що господарський суд не дослідив матеріали справи, зокрема ту обставину, що після погашення 28.12.2012р. частини суми основного боргу в розмірі 17462899,63 грн., ДК "Газ України" подала до суду заяву про уточнення розміру позовних вимог від 13.08.2013р. №31/10-3694 і, дослідивши вказану заяву, господарський суд Дніпропетровської області 10.10.2013р. прийняв рішення у даній справі, яким позов ДК "Газ України" задовольнив частково та керуючись п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, зменшив розмір пені до 10%. Сума боргу 301768,92 грн., на яку нараховано 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн. залишається непогашеною на дату набрання чинності Закону №1730-VIII ( 30.11.2016р.), а тому висновок суду про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині пені, інфляційних та 3% річних, на думку позивача суперечить вимогам ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII. Також вказує, що рішення суду у справі №15/5005/153/2012 не виконано, за даними бухгалтерського обліку ДК "Газ України" рахується дебіторська заборгованість Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" на суму 2160977,32 грн.

Відповідач (КП Кам'янської міської ради "Тепломережі") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з вимогами позивача та зазначає, що норма ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є підставою для списання з відображенням у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності сум пені, інфляційних втрат і річних нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, та яка була погашена до 30.11.2016р. З огляду на те, що відповідачем залишено несплаченою вартість отриманого природного газу за актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010р. у розмірі 301768,92 грн., відповідач вважає, що суд цілком законно визнав за можливе здійснити нарахування пені, інфляційних та 3% на залишок заборгованості з урахуванням строків оплати, визначених приписами п. 4.1. укладеного між сторонами договору, оскільки обмежень цьому у законі немає. Вважає, що судом першої інстанції було прийнято цілком законне і обґрунтоване рішення з урахуванням висновків постанови ВГСУ про визнання наказу частково таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що правильність такої позиції також підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2017р. у справі №914/1211/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2017р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О.

У судовому засіданні 07.11.2017р. представник позивача ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представник відповідача ОСОБА_2 заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 07.11.2017р. оголошувалась перерва до 13.11.2017р.

У судове засідання 13.11.2017р. представники сторін не з'явилися.

Враховуючи, що неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні, колегія суддів вважала за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами (ст.ст. 75, 77 господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь в судовому засіданні 07.11.2017р., обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено із матеріалів справи, у січні 2012 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) 301768,92 грн. - основного боргу, 1420612,39 грн. - пені, 710360,63 грн. - інфляційних втрат, 1059866,60 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 (а.с.210-217 т.1), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р.(а.с.46-49 т.2), позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість за поставлений природний у розмірі 301768,92 грн., пеню у розмірі 142061,24 грн., інфляційні витрати у розмірі 710360,63 грн., 3% річних у розмірі 1059866,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 68820,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014р. (а.с.81-84 т.2) постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 залишено без змін.

02.12.2013р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р., яка набрала законної сили 21.11.2013р. господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ (а.с.51 т.2).

23.07.2015р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 (а.с.91-93 т.2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. у задоволенні заяви Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 відмовлено (а.с.165-166 т.2).

18.04.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", яке є правонаступником усіх майнових і немайнових прав Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 (а.с.170-176 т.2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2017р. у задоволенні заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 відмовлено (а.с.238-242 т.2).

10.05.2017р. Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з заявою (а.с.245-247 т.2) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (а.с.245-247 т.2), в якій з урахуванням заяви про уточнення №02.02.98 від 16.05.2017р. (а.с.18-22 т.3), просило суд визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн., у зв'язку з тим, що вказані суми підлягають списанню на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки в значній частині основний борг у розмірі 17462899,93 грн. був погашений до 30.11.2016р., тобто до дати набрання чинності зазначеного Закону.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017р. (а.с.52-56 т.3), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р. (а.с.85-87 т.3) у задоволенні заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню частково - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2017р. (а.с.126-132 т.3) постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р. та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017р. у справі №15/5005/153/2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для визнання наказу у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 117 ГПК України, оскільки, встановивши, що стягнуті з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" інфляційні, 3% річних та пеня за рішенням суду у справі №15/5005/153/2012, були нараховані за прострочення виконання зобов'язань з оплати вартості отриманого у 2010 році природного газу для вироблення теплової енергії, і вказана заборгованість була частково у розмірі 17462899,93 грн. погашена відповідачем до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", не врахували ч. 3 ст. 7 цього Закону, належним чином не перевірили доводи заявника про наявність правових підстав для списання нарахованих інфляційних втрат, 3% річних та пені за фактичних обставин справи.

Задовольняючи ухвалою від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012 заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн., місцевий господарський суд виходив із того, що судом встановлено, що заявлена відповідачем вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. в частині сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані позивачем на суму основного боргу в розмірі 17462899,63 грн., є обґрунтованою, в силу приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", зокрема ч.3 ст. 7 цього Закону, якою передбачено списання з дня набрання чинності цим законом неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та частиною четвертою статті 117 Господарського процесуального кодексу України встановлені підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: - якщо його видано помилково; - якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов'язку боржника за наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням іншою особою або з інших причин.

Комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення визначений Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. №1730-VIIІ (надалі також Закону України №1730-VIIІ), який набрав чинності 30 листопада 2016 року, згідно із ст. 1 якого учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з абзацом 9 частини 1 статті 1 Закону України №1730-VIIІ процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до статті 2 Закону України №1730-VIIІ його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону України №1730-VIIІ визначено порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості. Згідно з частиною 1, 2 цієї норми для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються: копії установчих документів; копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності; копії балансу підприємства (організації) та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період; довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період; копії актів звіряння взаєморозрахунків; розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню).

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості.

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

Постановою Кабінету Міністрів України №93 від 21.02.2017р. затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та користування зазначеним реєстром, відповідно до пункту 4 якого формування та ведення реєстру здійснюється Мінрегіоном шляхом: збирання та оброблення інформації про підприємства; внесення даних до реєстру та змін до них, а також виключення таких даних з реєстру.

Відповідно до пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України №93 у реєстрі зазначаються дані про підприємство, зокрема, інформація щодо обсягу нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

В силу частини 1 статті 5 Закону України №1730-VIII реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31.12.2016 року.

Частиною 3 статті 7 Закону України України №1730-VIII встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, вказана норма Закону України №1730-VIII є підставою для списання з відображенням у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності сум пені, інфляційних втрат і річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, та яка була погашена до 30.11.2016р. Оскільки положення частини 3 статті 7 Закону України №1730-VIII носять імперативний характер та є обовязковими до виконання, вони мають бути враховані судом під час розгляду спору.

Разом з тим положення вказаного Закону України №1730-VIII не встановлюють порядку та строків такого списання, як і не містить норм, які б передбачали автоматичне списання нарахованих пені, інфляційних втрат та річних з дня набрання чинності цим Законом. Для списання вказаних сум в порядку, передбаченому вказаним Законом, відповідач, як субєкт, на якого розповсюджено дію цього Закону, також мав набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості, тобто бути включеним до реєстру.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується на тому, що правовідносини сторін, які підлягають врегулюванню за вказаним Законом, за своєю суттю є цивільними та господарськими, зобовязання сторін у яких виникають та підлягають виконанню на загальних принципах свободи підприємницької діяльності у межах, визначених законом (ст. 6 Господарського кодексу України), свободи договору та обов'язковості договору, вільного здійснення особою своїх цивільних прав на власний розсуд тощо (ст.ст. 12, 627, 629 Цивільного кодексу України).

Отже, окреме врегулювання цих правовідносин за вказаним Законом має відбуватися між сторонами договору про поставку природного газу у двосторонній процедурі, порядок якої передбачає обовязкове включення, відповідача як учасника процедури врегулювання заборгованості, до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 3 Закону України №1730-VIII).

Оскільки на даний час відповідач не є учасником процедури врегулювання заборгованості, його не включено до реєстру підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, то відповідно передбачений частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" порядок списання не може бути застосований до відповідача.

До того ж, за вказаним Законом право не нарахування та списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних ставиться у пряму залежність до погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що Законом України №1730-VIII не передбачено можливості списання штрафних та фінансових санкцій у разі часткового погашення суми основного боргу.

Натомість, задовольняючи заяву відповідача, місцевий господарський суд виходив із того, що частина додаткових нарахувань (інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені) була здійснена на суму основного боргу в розмірі 17462899,63 грн., яка була погашена відповідачем станом на час прийняття судового рішення, тобто станом на 10.10.2013 року.

За висновком суду першої інстанції, з огляду на те, що відповідачем залишено несплаченою вартість отриманого природного газу за актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010 року у розмірі 301768,92 грн., суд вбачав за можливе здійснювати нарахування пені, інфляційних т 3% на залишок заборгованості з урахуванням строків оплати, визначених приписами пункту 4.1. укладеного між сторонами договору №06/10-1191 БО-3 від 14.10.2010 року про закупівлю природного газу за державні кошти, на підставі якого позивачем поставлено відповідачу імпортований природний газ в межах вимог, викладених заявником та підтверджених відповідними розрахунками.

Таким чином, місцевий господарський суд правильно встановив факт того, що у відповідача є непогашеною заборгованість перед позивачем за поставлений природний газ, розмір якої за станом на 31.11.2016 року - дату набрання чинності Законом України №1730-VIII, становить 301768,92 грн. Разом із цим, за відсутності доказів включення відповідача до реєстру та доказів повного погашення цієї заборгованості, місцевий господарський суд безпідставно застосував норму частини 3 статті 7 Закону України №1730-VIII про списання неустойки (пені), трьох процентів річних та інфляційних щодо тих нарахувань, які були нараховані позивачем відповідачу на решту заборгованості, яка дійсно була погашена за станом на дату набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи - є підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Наведене вище надає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви відповідача про визнання означеного наказу господарського суду таким, що не підлягає частковому виконанню.

З матеріалів справи також вбачається, що найменування відповідача - Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" було змінено на Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі", що підтверджується копіями Статуту Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", затвердженого Рішенням Кам'янської міської ради від 30.09.2016р. №469-10/VII (а.с.181-192 т.2) і Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.193-196 т.2). Згідно з пунктом 1.1. Статуту Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" є правонаступником усіх майнових і немайнових прав, юридичних обов'язків, коштів комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (код ЄДРПОУ - 03342573). За таких обставин, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для зміни найменування сторони в судовому процесі в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача та підлягають відшкодуванню за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 25, 99, 101, 103, 104 ч.1 п.3, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача у справі Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, місто Кам'янське", Дніпровський район, вулиця Тритузна, будинок 168, ).

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012 - скасувати повністю та прийняти нове рішення:

"Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 про стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 301768,92 грн., пені у розмірі 142061,24 грн., інфляційних у розмірі 710360,63 грн., 3% річних у розмірі 1059866,60 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 68820,00 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн.".

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" на користь Дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" суму 1600 грн. 00 коп. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.О. Чимбар