РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017Справа №910/20860/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд»

Про стягнення 6 236 628,57 Євро, що еквівалентно 171 766 037,15 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Верхоланцев А.В.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» (далі - відповідач) про стягнення 2 897 979,63 Євро, що еквівалентно 80 938 246,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.16. порушено провадження у справі № 910/20860/16, встановлено, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ Трейд" є: 125047, Російська Федерація, м. Москва, вул. 1-ша Брестська, 22, 8 поверх та 119192, Російська Федерація, м. Москва, Ломоносівський проспект, б. 43, будівля 2, а тому суд дійшов висновку, що відповідачеві по справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на російську мову через компетентний суд Російської Федерації.

Оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи положення Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності та приписи ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, внаслідок чого зазначеною ухвалою призначив розгляд справи на 14.03.17. та зупинив провадження у справі до 14.03.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.17. поновлено провадження у справі № 910/20860/16.

03.01.17. позивач через відділ діловодства суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6 236 628,57 Євро, що по курсу НБУ станом на 28.12.16. еквівалентно 171 766 037,15 грн.

Вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог судом прийнято в судовому засіданні 14.03.17., отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.17. розгляд справи відкладено на 14.09.17., зупинено провадження у справі до 14.09.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.17. поновлено провадження у справі № 910/20860/16.

За результатами судового засідання 14.09.17. розгляд справи відкладено на 09.11.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу, при цьому судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» є таким, що повідомлене про дату час та місце проведення судового засідання у справі № 910/20860/16 належним чином, проте, в свою чергу, вказана юридична особа явку свого повноважного представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, з огляду на що відсутні підстави для вручення судових документів та матеріалів по справі в нотаріально засвідченому перекладі на російську мову через компетентний суд Російської Федерації.

В судовому засіданні 09.11.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому судом враховано, що до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла ухвала Арбітражного суду міста Москви від 03.08.17. № А40-84449/17-110-832, в якій вказано, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» в судове засідання для вручення йому судового доручення Господарського суду міста Києва у справі № 910/20860/16 не з'явився, про судове засідання повідомлений належним чином.

З огляду на вказане Господарський суд міста Києва відзначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» є таким, що повідомлене про дату час та місце проведення судового засідання у справі № 910/20860/16 належним чином, проте. В свою чергу, вказана юридична особа явку свого повноважного представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/20860/16.

В судовому засіданні 09.11.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За приписами п.1 Роз'яснення № 04-5/608 від 31.05.02. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

За змістом п. 1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

У відповідності до п. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92., яка ратифікована Україною 19.12.92. та Узбекистаном 06.05.93., компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що спори, які виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

Крім того, за приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно із п. 15 Контракту № 12-14-124 від 24.12.14. в редакції Додаткової угоди № 2 до вказаного Контракту, спори та розбіжності за даним контрактом або у зв'язку із ним підлягають розгляду Господарським судом міста Києва.

За таких обставин, за висновками суду, спір у справі № 910/20860/16 підлягає розгляду Господарським судом міста Києва на підставі норм українського права.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

24.12.14. між позивачем (Продавець) та відповідачем (Покупець) було укладено Контракт № 12-14-124 (далі - Контракт), за умовами якого (п. 1) Товар: високовуглецевий феромарганець Фмн 78 (75) ДСТУ 4755-91/ ІSО 5446-80.

Строк дії Контракту сторонами погоджено пунктом 9 з дати підписання до 31.05.16.

Відповідно до п. 6 Контракту умовами поставки є: DAF - кордон України (датою поставки є дата прибуття Товару у вказаний Покупцем пункт поставки на кордоні сусідньої держави, проставлена в залізничній накладній на Товар (дата відтиску штемпеля прикордонної станції), CPT/FOB - порти України (датою поставки є дата прибуття Товару у вказаний Покупцем порт України); FCA - Краматорськ (датою поставки є дата оформлення Продавцем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR).

В силу положень п. 10 укладеного сторонами правочину ціна погоджена в Євро за метричну тону на умовах поставки, погоджених в додатках до Контракту.

Оплата здійснюється протягом шестидесяти календарних днів з моменту відвантаження, яка відповідає даті оформлення транспортної вантажно-митної декларації банківським переказом в Євро на вказаний в інвойсі рахунок Продавця (п. 11 Контракту).

Договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду, внаслідок підписання Контракту сторонами було узгоджено істотні умови договору, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» набули взаємні права та обов'язки.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що позивачем та відповідачем було підписано: специфікацію № 23 від 15.06.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 510 400 Євро +/- 10%; специфікацію № 24 від 15.06.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 153 000 Євро +/- 10%; специфікацію № 25 від 24.06.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 1 635 000 Євро +/- 10%; специфікацію № 26 від 24.06.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 299 750 Євро +/- 10%; специфікацію № 27 від 12.08.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 580 000 Євро +/- 10%; специфікацію № 28 від 13.09.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 492 800,00 Євро +/- 10%; специфікацію № 29 від 13.09.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 196 000,00 Євро +/- 10%; специфікацію № 30 від 03.10.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 637 200 Євро +/- 10%; специфікацію № 31 від 24.10.16. у відповідності до якої узгоджено поставку Товару на загальну суму 1 989 000,00 Євро +/- 10%.

Положеннями ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 236 628,57 Євро, що підтверджується митними деклараціями: № 700020000/2016/003760, № 700020000/2016/003759, № 700020000/2016/003813, № 700020000/2016/003813, № 700020000/2016/003814, № 700020000/2016/005031, № 700020000/2016/005890, № 700020000/2016/006412, № 700020000/2016/007050.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст п. 11 Контракту, зобов'язання відповідача з оплати товару, поставленого позивачем, є таким, що настало.

Судом встановлено, що відповідач оплатив поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у Покупця перед позивачем виникла заборгованість на суму 6 236 628,57 Євро, що станом на 28.12.16. становить 171 766 037,15 грн.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов Контракту, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» та задоволення позову про стягнення 6 236 628,57 Євро, що еквівалентно 171 766 037,15 грн.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» (125047, Російська Федерація, м. Москва, вул. 1-ша Брестська, 22, 8 поверх; 119192, м. Москва, Ломоносівський проспект, б. 43, будівля 2; код 70829059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, б. 18; ідентифікаційний код 37133410) основний борг в сумі 6 236 628 (шість мільйонів двісті тридцять шість тисяч шістсот двадцять вісім тисяч) Євро 57 Євроцентів, що еквівалентно171 766 037 (сто сімдесят один мільйон сімсот шістдесят шість тисяч тридцять сім) грн. 15 коп. та 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.11.17.

Суддя Т.М. Ващенко