РІШЕННЯ

09 листопада 2017 рокуСправа № 921/503/17-г/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницька Н.В.

розглянув справу

за позовом ОСОБА_1 АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, АДРЕСА_1;

до відповідача 1 ОСОБА_3, АДРЕСА_2;

відповідача 2 ОСОБА_4, АДРЕСА_3;

відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", вул. Шпитальна, 6, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради бульвар Т.Шевченка, 1, м. Тернопіль;

про розірвання договорів про відступлення частки в статутному капіталі товариства; скасування рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" та відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії

За участі представників:

позивача: не прибув;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не прибув;

відповідача 1: не прибув;

відповідача 2: не прибув;

відповідача 3: не прибув;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: не прибув.

В судових засіданнях представникам сторін роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 27, 81-1 ГПК України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача 1: ОСОБА_3, відповідача 2: ОСОБА_4, відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, про: розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 04 липня 2016 року; розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 04 липня 2016 року; скасування п.3 та п.5 рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", оформленого протоколом від 04 липня 2016 року та зареєстрованого 14 липня 2016 року; відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.09.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.09.2017, який неодноразово відкладався, востаннє ухвалою суду від 30.10.2017 на 09.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2017 продовжено строк розгляду даного спору на 15 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем 1 та відповідачем 2 взятих на себе зобов'язань згідно умов договорів про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", що є підставою для розірвання цих договорів та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, а саме: шляхом припинення корпоративних правовідносин відповідача 1 та відповідача 2 як учасників ТОВ "МАКБУД" та застосування механізму поновлення у корпоративних правах позивача, виходячи з приписів чинного законодавства, яким врегульовані правовідносини набуття, припинення та реєстрації корпоративних прав.

27 жовтня 2017 року позивач подав через канцелярію Господарського суду Тернопільської області додаткові пояснення до позовної заяви (вх.№19361 від 27.10.2017), згідно яких останній позовні вимоги підтримує та вважає їх обґрунтованими. Крім того, зазначає, що в спірних договорах міститься пункт про те, що розрахунки між сторонами проведено до підписання договору, зокрема, відповідно до п.6 Договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 04.07.2016, встановлено, що гроші у вказаній сумі Покупець оплатив Продавцю до підписання цього договору, однак, як вказує позивач, даний пункт в такій редакції було викладено ним за порадою державного реєстратора, який порадив включити його у текст договору з метою уникнення в подальшому непорозумінь. Також, позивач звертає увагу на те, що всі переговори та підписання спірних договорів проходили у присутності ОСОБА_3, який визнав факт не оплати за договором про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства та підтвердив факт домовленості про відтермінування щодо оплати за придбані частки як ним так і ОСОБА_4 Крім того, у своїх письмових поясненнях (вх.№19361 від 27.10.2017) позивач зазначив, що відповідачем 2 ОСОБА_4 не надано жодних доказів виконання свого зобов'язання щодо оплати частки у статутному капіталі товариства.

В судове засідання 09 листопада 2017 року позивач не прибув, однак останнім 07.11.2017 через канцелярію суду подано клопотання від 07.11.2017 (вх.№ 19871) про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням на лікарняному.

Розглянувши вищезазначене клопотання позивача про відкладання розгляду справи, суд зазначає наступне.

Стаття 4-2 ГПК України передбачає, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість позивача бути присутніми у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Згідно пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Окрім того, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджували його перебування на лікарняному, явка представника позивача не визнавалась судом обов'язковою, позивач мав можливість скористатись правом встановленим ст. 244 ЦК України, а також беручи до уваги закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку розгляду даного спору, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, а справа розглядається без участі представника позивача, за наявними у ній матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_2 у судове засідання 09 листопада 2017 року не прибула, участь свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 87 ГПК України.

Відповідач 1 у судове засідання 09 листопада 2017 року не прибув, участь свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи останній був повідомлений належним чином, у відповідності до ст.ст. 64, 87 ГПК України.

Відповідач 2 у судове засідання 09 листопада 2017 року не прибув, участь свого представника не забезпечив, однак як вбачається із письмового відзиву на позов від 14.09.2017 (вх. №17174 від 18.09.2017), ОСОБА_4 вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що кошти в сумі 400 000,00 грн, за які ним придбано частку в статутному капіталі товариства сплачені позивачу до підписання спірного договору, про що зазначено в п.6 даного договору і жодних застережень позивача, як під час укладення договору купівлі-продажу частки так і в самому тексті договору щодо того, що не здійснено розрахунок за придбану частку чи зазначення терміну протягом якого слід здійснити оплату за придбану частку в договорі відсутні. Крім того, звертає увагу, що не має підстав для повернення частки, оскільки у відповідності до ч. ч.4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що виконане ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач 3 у судове засідання 09 листопада 2017 року не прибув, участь свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи останній був повідомлений належним чином, у відповідності до ст.ст. 64, 87 ГПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради не забезпечило участі в судовому засіданні 09 листопада 2017 року свого представника. Однак, згідно надісланого 02 жовтня 2017 на адресу господарського суду клопотання №3253/28 від 27.09.2017 (вх.№17759 від 02.10.2017) останнє просить розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення в судових засіданнях представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВ "МАКБУД" () з 29.09.2000 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань як юридична особа, основним видом діяльності якої є будівництво житлових і не житлових будівель.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 03.07.2016 (дата, що передує даті укладення спірних договорів), сформованого на запит суду № від 07.11.2017, до 04.07.2016 засновниками (учасниками) ТОВ "МАКБУД" були ОСОБА_1 із часткою 80% від розміру статутного капіталу та ОСОБА_2 із часткою 20% від розміру статутного капіталу.

Разом з тим, як зазначає позивач, у 2016 році у ТОВ "МАКБУД" виникла необхідність у залученні додаткових коштів для здійснення господарської діяльності та продовження роботи товариства, у зв'язку з чим ОСОБА_1 прийнято рішення про частковий продаж своєї частки у статутному капіталі ТОВ "МАКБУД".

Із матеріалів справи слідує, що 04 липня 2016 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) з другої сторони, які в подальшому іменуються сторонами було укладено договір про відступлення шляхом купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", згідно п. 1 якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_3 купив частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", що становить 600 000,00 грн, і складає 30 % статутного капіталу товариства.

Також, 04 липня 2016 року між ОСОБА_1 (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_4 (покупець) з другої сторони, які в подальшому іменуються сторонами укладено договір про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", згідно п. 1 якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_3 купив частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", що становить 400 000,00 грн, і складає 20 % статутного капіталу товариства.

Відповідно до п.6. згаданих вище договорів, продаж часток в статутному капіталі товариства за погодженням сторін вчинено за 600 000, 00 грн та, відповідно, за 400 000,00 грн, які покупці сплатили продавцю до підписання цих договорів, а згідно п.7 договорів право власності на частку статутного капіталу товариства переходить з моменту укладення договорів .

Цього ж числа (04 липня 2016 року) відбулися позачергові загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", в яких зареєструвались та прийняли участь два учасника: ОСОБА_2 (20 % статутного капіталу) та ОСОБА_1 (80 % статутного капіталу), які в сукупності володіють 100 % голосів.

На вирішення позачергових загальних зборів учасників були винесені наступні питання порядку денного:

1. Обрання голови та секретаря позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД".

2. Про відчуження ОСОБА_1 частини частки, належної йому у товаристві з обмеженою відповідальністю "МАКБУД".

3. Про вступ в товариство з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" нових учасників ОСОБА_3, ОСОБА_4.

4. Про викладення повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" додатково англійською та російською мовами.

5. Про затвердження нової редакції Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД".

Як вбачається із протоколу позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" від 04.07.2016, зокрема по - другому питанню порядку денного, ОСОБА_1 довів до відома учасників товариства, що уклав два договори купівлі-продажу частини належної йому частки у статутному капіталі та майні товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", на суму 1 000 000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства. Після укладення договорів купівлі - продажу частка учасника товариства ОСОБА_1 складає розмір 600 000,00 грн, що становить 30% статутного капіталу товариства.

За результатами проведених 04.07.2016 позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", прийняті наступні рішення:

1. Обрати ОСОБА_2 головою позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД". Обрати ОСОБА_1 секретарем позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД".

2. Прийняти заяву учасника ТОВ "МАКБУД" ОСОБА_1 про укладення договорів купівлі-продажу частини належної йому частки у статутному капіталі та майні товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" у розмірі 1 000 000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства. Після укладення договору купівлі -продажу, частка учасника товариства ОСОБА_1 складає 600 000,00 грн, що становить 30% статутного капіталу товариства.

3. Включити до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" нових учасників, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з наступним розподілом часток у товаристві:

- ОСОБА_1 - частка у розмірі 600 000,00 грн, що становить 30% у статутному капіталі та майні товариства;

- ОСОБА_2 - частка у розмірі 400 000,00 грн, що становить 20% у статутному капіталі та майні товариства;

- ОСОБА_3 - частка у розмірі 600 000,00 грн, що становить 30% у статутному капіталі та майні товариства;

- ОСОБА_4 - частка у розмірі 400 000,00 грн, що становить 20% у статутному капіталі та майні товариства.

4. Затвердити викладення повного та скороченого найменувань товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" додатково англійською та російською мовами у такому вигляді:

- Повне найменування російською мовою: Общество с ограниченой ответственностю "МАКБУД";

- Скорочена назва російською мовою: ООО "МАКБУД";

- Повне найменування англійською мовою: Limited Liability Compani "MAKBUD";

- Скорочена назва англійською мовою: "MAKBUD" LLC.

5. Затвердити зміни до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", шляхом викладення його у новій редакції.

Прийняті по питаннях порядку денного рішення оформлені протоколом позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" від 04.07.2016.

Як вбачається із п. 1.6. нової редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", затвердженого протоколом позачергових зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю від 04 липня 2016 року, учасниками товариства є: ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, який має у статутному фонді товариства частку 30 %, що становить 600 000,00 грн; ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, яка має у статутному фонді товариства частку 20 %, що становить 400 000,00 грн; ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, який має у статутному фонді товариства частку 30 %, що становить 600 000,00 грн та ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_5, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, який має у статутному фонді товариства частку 20 %, що становить 400 000,00 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.08.2017 (дата звернення позивача до суду), сформованого на запит суду від 07.11.2017 №, державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зміни повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна складу або інформації про засновників проведено державним реєстратором 14 липня 2016 року, номер реєстраційної дії 4004446.

Так, як вбачається із зазначеного вище витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.08.2017, засновниками ТОВ "МАКБУД" є:

- ОСОБА_1 - розмір внеску до статутного фонду - 600 000,00 грн;

- ОСОБА_2 - розмір внеску до статутного фонду - 400 000,00 грн;

- ОСОБА_3 - розмір внеску до статутного фонду - 600 000,00 грн;

- ОСОБА_4 - розмір внеску до статутного фонду - 400 000,00 грн.

Отже, як зазначає позивач, ним зобов'язання за договорами про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" від 04.07.2016 виконані у повному обсязі, однак відповідач 1 та відповідач 2 в порушення умов договору, станом на день звернення з даним позовом до суду, не виконали свої зобов'язання в частині оплати вартості часток в статутному капіталі ТОВ "МАКБУД".

Таким чином, на думку позивача, договори купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ "МАКБУД" від 04.07.2016 підлягають розірванню у судовому порядку з підстав визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки покупці істотно порушили умови договору.

Крім того, на думку позивача, для забезпечення можливості застосування наслідків розірвання спірних договорів купівлі - продажу корпоративних прав та для забезпечення дієвого механізму реалізації встановленого законом порядку дій державного реєстратора при виконанні судового рішення, необхідно скасувати рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "МАКБУД" від 04.07.2016, відповідно до якого відбулась зміна складу учасників товариства у зв'язку з укладенням договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі та відновити становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії, шляхом скасування запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 4004446 від 14.07.2016.

Як уже зазначалось вище, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем 1 та відповідачем 2 не проведені розрахунки за придбані частки у статутному капіталі ТОВ "МАКБУД" , що свідчить про невиконання відповідачами зобов'язань за договорами від 04.07.2016 та є підставою для розірвання даних договорів відповідно до ст.ст. 651, 692 ЦК України.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 визначив, що невиконання відповідачами зобов'язань за договорами від 04.07.2016 купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, в частині здійснення розрахунку за придбані частки, є порушенням корпоративних прав позивача, як учасника ТОВ "МАКБУД".

Надаючи оцінку доводам позивача щодо правомірності його звернення з даним позовом до суду, суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру. На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу.

Конвенція гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Згідно до ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

У разі якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України справам, що виникають з корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. У зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному (складеному) капіталі товариства, що виникають між акціонерами (учасниками) господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України), такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 ГПК України, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

Таким чином, під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Реалізація учасником господарського товариства передбачених законом прав учасника господарського товариства відбувається в межах корпоративних відносин.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду як засновник/учасник ТОВ "МАКБУД", водночас, його контрагенти за спірними договорами, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на час укладення даних правочинів, 04 липня 2016 року, учасниками (засновниками, співзасновниками, тощо) господарюючого суб'єкта не являлися, правомочностями які із цього випливають не володіли, а були набувачами права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "МАКБУД".

Відповідно до пункту 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктивного складу сторін спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасником ТОВ або ТДВ про право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у даній справі, спір між сторонами виник з приводу виконання цивільно-правових договорів, а саме щодо невиконання умов діючих договорів про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД" від 04 липня 2016 року (не виконання відповідачами своїх зобов'язань в частині оплати вартості часток в статутному капіталі ТОВ "МАКБУД") і не стосується захисту корпоративних прав, пов'язаних з процедурою реалізації корпоративного права, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки між сторонами виник спір не з корпоративних правовідносин, в розумінні п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, суб'єктний склад сторін не відповідає вимогам ст. 21 ГПК України, отже не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі № 6-703цс17 та від 05.042017 у справі № 6-381цс17.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п.4.2 постанови №18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

За таких обставин, провадження у даній справі в частині позовних вимог про розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 04 липня 2016 року та про розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 04 липня 2016 року, з урахуванням висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 31.05.2017 у справі № 6-703цс17 та від 05.042017 у справі № 6-381цс17, підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується позовних вимог позивача про скасування п.3 та п.5 рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", оформленого протоколом від 04 липня 2016 року та зареєстрованого 14 липня 2016 року та про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії, суд зазначає наступне.

Як вбачається із обґрунтувань позовних вимог, позивач вказує на те, що він позбавлений того, на що він розраховував при проведенні домовленостей щодо передачі корпоративних прав, а саме: отримання грошових коштів за відчуження частки в статутному капіталі ТОВ "МАКБУД".

В той же час, на підставі оскаржуваного рішенням вже внесені зміни до статуту та проведена їх державна реєстрація.

Отже, відновлення права учасника ТОВ та його корпоративних прав можливе через припинення корпоративних прав осіб, які зайняли його місце в частині придбаних часток.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до відомостей, які включаються до Єдиного державного реєстру відноситься перелік засновників (учасників) юридичної особи.

Таким чином, повернення позивачу права власності на передані права можливе шляхом внесення змін до статуту підприємства та наступної державної реєстрації змін до установчих документів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов'язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Отже, законодавством передбачено правові механізми скасування рішення учасників юридичної особи про внесення змін до установчих документів юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги позивача про скасування п.3 та п.5 рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", оформленого протоколом від 04 липня 2016 року та зареєстрованого 14 липня 2016 року та про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії, мають похідний характер оскільки безпосередньо пов'язані з вимогою про розірвання Договорів про відступлення шляхом купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ "МАКБУД" від 04.07.2016.

Таким чином, в даному випадку позовні вимоги про скасування п.3 та п.5 рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", оформленого протоколом від 04 липня 2016 року та зареєстрованого 14 липня 2016 року та про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії є передчасними, оскільки відсутній факт розірвання спірних договорів про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", що унеможливлює задоволення відповідних позовних вимог, у зв'язку з чим, в цій частині позовних вимог, слід відмовити.

У відповідності до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача у справі.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 80, 82-85, 115 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 921/503/17-г/18 за позовом ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, до відповідача 1: ОСОБА_3, відповідача 2: ОСОБА_4, відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, про розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 04 липня 2016 року та про розірвання договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 04 липня 2016 року - припинити.

2. В частині позовних вимог про скасування п.3 та п.5 рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "МАКБУД", оформленого протоколом від 04 липня 2016 року та зареєстрованого 14 липня 2016 року та про відновлення становища, яке існувало до проведення реєстраційної дії - запису в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №4004446 від 14.07.2016, шляхом скасування цієї реєстраційної дії - в позові відмовити.

Сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання 13 листопада 2017 року через місцевий господарський суд.

Суддя Н.В. Охотницька