ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 листопада 2017 р. Справа № 903/682/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К.", м. Луцьк

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., м. Луцьк

про стягнення 3366,84 грн.

Суддя Костюк С.В.

Секретар судових засідань Коритан Л.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Слонюк Я. В., довіреність № 1214/6 від 08.09.2017 року.

від відповідача: ОСОБА_1, підприємець.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." звернувся з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3 366, 84 грн. з них заборгованість в сумі 2 182, 38 грн., 364, 57 грн. пеня, 706, 57 грн. інфляційних, 113, 32 грн. відсотки річних.

Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на договір №87/с від 01.06.2017 року, відповідно до якого ТОВ "М.Ж.К." надавало ФОП ОСОБА_1 послугу з вивезення побутових відходів та великогабаритних відходів (окрім ремонтних відходів). Місячна оплата за договором становить 50,10 грн. з ПДВ. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 5 числа, наступного за розрахунковим місяцем.

Зобов'язання за договором № 87/с від 01.06.2017 року відповідач виконав частково, внаслідок чого станом на 01.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 2182,38 грн., на яку нараховано 364,57 грн. пені, 706,57 грн. інфляційних, 113,32 грн. відсотків річних.

Ухвалою суду від 03.10.2017 року в зв'язку із звільненням судді Пахолюк В. А., справу 903/682/17 прийнято до провадження суддею Костюк С.В..

Згідно заяви від 17.10.2017 року позивач надав суду платіжні доручення про сплату відповідачем заборгованості, а саме від 25.09.2017 року про перерахування 500 грн. та 03.10.2017 року - 1845 грн., всього 2 345 грн.

09.10.2017 року на виконання вимог ухвали суду від 17.10.2017 року надав уточнений розрахунок пені та просить стягнути з відповідача 876,99 грн., з них 57,10 пені, 113,32 грн. % річних, 706,57 грн. - інфляційних.

Відповідач в судовому засіданні надав усне пояснення та зазначив, що борг повністю погашений, вважає, що перед зверненням до суду позивач повинен був повідомити відповідача, позовну заяву не отримав.

В матеріалах справи наявна квитанція пошти та опис вкладення у цінний лист, які підтверджують надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с.20).

З матеріалів справи, пояснень сторін вбачається, що 01.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К."(Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, (Споживач) було укладено договір про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів та великогабаритних відходів (крім ремонтних відходів) із контейнера біля житлового будинку №10а, 19 на АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно п.1.1 Договору, Виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів та великогабаритних відходів (крім ремонтних відходів) із контейнера біля житлового будинку №10а, 19 на АДРЕСА_1, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.1.2. тариф на послуги з вивезення побутових відходів на момент укладення договору становить 33. 40 грн. за 1 куб. м. з ПДВ

Згідно п. 4.1 Договору розмір щомісячної оплати за надані послуги становить 50, 10 грн., розрахунковим місяцем є календарний місяць, щомісячна оплата послуг здійснюється не пізніше 5 числа місяця, що стає за розрахунковим.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що у разі зміни вартості послуг, виконавець повідомляє по це споживача. Повідомлення про зміну вартості послуги має силу додатку до Договору та укладання окремого договору не потребує.

Повідомленням про зміну вартості послуг від 17.11.2014 року за №1472/3 позивач повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 05.11.2014 року №625-1 з 01.12.2014 року затверджені нові тарифи на збір та виведення побутових відходів, тому вартість послуги в місяць зі збору та вивезення побутових відходів по договору від 01.06.2014 року №87/с становить 60, 08 грн. в тому числі ПДВ (а.с.15).

Повідомленням про зміну вартості послуг від 13.05.2015 року за №590/3 повідомив відповідача, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.04.2015 року №206-1 з 01.06.2015 року затверджено нові тарифи на збір та виведення побутових відходів, тому вартість послуги в місяць зі збору та вивезення побутових відходів по договору від 01.06.2014 року №87/с становить 69, 59 грн. в тому числі ПДВ (а.с.16).

З метою досудового врегулювання спору позивач 23.11.2015 року направив відповідачу претензію за №1544/6 з вимогою оплатити основну заборгованість, проте дана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст.901, 902, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, розірваний сторонами не був.

Згідно розрахунку позивача станом на 01.08.2016 року заборгованість за послуги складає 2 182,38 грн., яка погашена після пред'явлення позову, що підтверджено платіжними дорученнями №2PL458092 від 25.09.2017 року на суму 500 грн., №5523187SB від 03.10.2017 року на суму 1 845 грн., тому провадження в даній частині слід припинити із-за відсутності предмету спору (п.11 ч.1 ст.80 ГПК України).

При розгляді вимоги щодо стягнення пені, інфляційних та відсотків річних в сумі 876,99 грн., згідно листа позивача від 10.11.2017 року, суд враховує наступне.

Згідно п.7.1.1 Договору Споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення плати за послуги шляхом сплати пені у оплату вартості обслуговування - шляхом сплати пені відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 57,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

За розрахунком позивача сума 3% річних - 113,32 грн., інфляційних втрат - 706,57 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

В силу положень ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що спір до розгляду суду доведений з вини відповідача, заборгованість в сумі 2182,38 грн. погашена відповідачем після пред'явлення позову, понесенні позивачем витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 527, 530, 599, 610, 612,901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Припинити провадження у справі на суму 2182,38 грн..

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." (43024, Волинська обл., м.Луцьк, пр.-т. Соборності, буд.19б, ) 876,99 грн., з них 57,10 грн. пені, 113,32 грн. процентів річних, 706,57 грн. інфляційних, а також 1453,88 грн. витрат по судовому збору.

3. Відмовити в частині стягнення пені на суму 307,47 грн..

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст

рішення складено

23.11.2017

Суддя С. В. Костюк