КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Справа№ 911/3931/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Литвиненко В.О. (довіреність №204 від 19.06.2017 р.);

від відповідача - Ратушняк П.В. (довіреність б/н від 02.11.2017 р.)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські»

на рішення господарського суду Київської області від 13.09.2017 р.

у справі №911/3931/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація» звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські» про стягнення 52000,00 грн. витрат на усунення недоліків товару та 50940,00 грн. витрат по оплаті послуг підрядної організації з монтажу товару неналежної якості.

Рішенням господарського суду Київської області від 13.09.2017 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 52000,00 грн. витрат на усунення недоліків товару, 1378,00 грн. судового збору та 11265,80 грн. витрат по оплаті експертизи. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 13.09.2017 р. та прийняти нове, яким в позові відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято без достатніх правових підстав, з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі усної домовленості, відповідачем згідно видаткових накладних № 10524 від 11.07.2016 р. та № 10901 від 14.07.2016 р., поставлено, а позивачем прийнято товар, зокрема, металопрофіль Т-10 0,5 мм оцинк, металопрофіль Т-35Е 0,5 мм оцинк, касета стартова 600/150 0,7 мм оцинк, касета 600/150 0,7 мм оцинк, на загальну суму 296201,34 грн.

В якості доказу поставки вказаного товару позивачем надані копії товарно-транспорних накладних № 000001362 від 11.07.2016 р. та № 000001414 від 14.07.2017 р.

Вказаний товар було прийнято відповідачем без зауважень щодо якості товару.

За своєю правовою природою угода, яка відбулась між позивачем та відповідачем є договором поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

15.05.2015 р. між ТОВ «Сумифітофармація» (замовник) та ТОВ «Будсвіт-7» (підрядник) укладено договір підряду № 29, предметом якого є виконання будівельних робіт по об'єкту: виробнича база «Сумифітофармація» по вул. Скрябіна, 11/3 в м. Суми, зокрема, земляні роботи, фундаментні роботи. Будівництво колон, балок, металевий каркас внутрішніх стін та покрівлі, мурування стін, підлога, внутрішні оздоблювальні роботи, фасадні роботи, покрівельні роботи. Всі роботи виконуються з матеріалів, наданих замовником.

Між ТОВ «Сумифітофармація» (замовник) та ТОВ «Будсвіт-7» було також підписано локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на загальну суму 50940,00 грн.

Як стверджує позивач, після монтажу підрядною організацією отриманого від відповідача товару (металопрофіль Т-10 0,5 мм оцинк, металопрофіль Т-35Е 0,5 мм оцинк, касета стартова 600/150 0,7 мм оцинк, касета 600/150 0,7 мм оцинк), ним були виявлені невідповідності у якісних та технічних характеристиках товару, зокрема, проявлені дефекти у вигляді затемнення у формі рівних полос посередені листа по всій їх довжині та проявлення білих плям на касетах. Позивач вказує на те, що відповідачем поставлений неякісний товар.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією № 372 від 01.11.2016 р. щодо відшкодування витрат на усунення недоліків товару неналежної якості в сумі 52000,00 грн. та компенсації затрат підрядної організації за монтаж товару неналежної якості в сумі 50940,00 грн.

Листом від 09.11.2016 р. № 394 відповідач повідомив позивача про те, що виявлені дефекти виникають при порушенні умов зберігання оцинкованої метолопродукції, у зв'язку з чим ТОВ «Прушиньскі» відмовило у відшкодуванні заявлених витрат.

Частинами 1, 5 ст. 268 ГК України визначено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

У зв'язку із відмовою відповідача відшкодувати вартість товару, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушено права.

Під час розгляду справи, враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо викладених сторонами вимог та заперечень, які виникли між сторонами під час передання відповідачем товару, а саме: металопрофіль оцинкований Т-70, металопрофіль оцинкований Т-35-Е, касета стартова оцинкована 600/150 та касета 600/150 та його експлуатацією позивачем, позивачем було заявлено клопотання про призначення судової експертизи по даній справі, проти якого відповідач не заперечував.

Статтею 41 ГПК України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.01.2017 р. провадження у справі було зупинено та призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

10.07.2017 р. до господарського суду Київської області надійшов висновок експертів № 4051/17-34/12630-12673/17-34 від 07.07.2017 р.

В ході проведення експертних досліджень було встановлено, що виявлені дефекти за зовнішніми ознаками відповідають корозійним ураженням на поверхнях захисного цинкового покриття металоконструкцій, що утворились в атмосферних умовах, без додаткового впливу агресивних середовищ.

Період виникнення описаних вище дефектів металопрофілю та касет залежить як від зовнішніх умов, так і від якості покриття і не може бути конкретизований у зв'язку із відсутністю відповідних експертних методик.

За характером виявлених у ході експертного дослідження ознак, які докладно викладені у дослідницькій частині висновку, можна стверджувати, що ураження у вигляді смуг на листах металопрофілю спричинені розвитком корозійних процесів у місцях механічних мікропошкоджень цинкового покриття під впливом механізмів гофрувального обладнання внаслідок порушення технологічного процесу виготовлення профілю.

Ознак, характерних для пошкодження листів внаслідок порушення умов зберігання (подряпин, зчісування, відлущення покриття тощо, а також слідів агресивних хімічних середовищ), не виявлено.

Статтею 678 ЦК України визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Частиною 5 ст. 369 ГК України визначено, що постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 680 ЦК України, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього момента.

Як вже було зазначено, позивач звертався до відповідача з претензією № 372 від 01.11.2016 р. щодо відшкодування витрат на усунення недоліків товару неналежної якості в сумі 52000,00 грн. та компенсації затрат підрядної організації за монтаж товару неналежної якості в сумі 50940,00 грн., яка залишена відповідачем без задоволення (лист від 09.11.2016 р. № 394).

Для усунення недоліків товару, ТОВ «Сумифітофармація» звернулось до підрядної організації - ТОВ «Пенталак-Суми», яким виставлений рахунок-фактура № СФ-0000296 від 11.09.2017 р., копія якого наявна в матеріалах справи, для оплати вартості позивачем робіт з фарбування металоконструкції 650 кв.м., використавши грунт ПУ2К, емаль ХС-1169 та розчинник Р-4 б/п.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з усунення недоліків неякісного товару, поставленого відповідачем, позивачем надана копія платіжного доручення № 2523 від 11.09.2017 р. про перерахування ТОВ «Сумифітофармація» на рахунок ТОВ «Пенталак-Суми» грошових коштів в сумі 52001,04 грн., на підставі виставленого рахунку-фактури № СФ-0000296 від 11.09.2017 р.

За змістом положень ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що при поставці товару у позивача не виникло претензій до якості, упаковки чи маркування товару, оскільки товар був прийнятий та оплачений позивачем в повному обсязі, натомість позивачем не надано жодних доказів на підтвердження невідповідності зовнішнього вигляду товару, вимогам державних стандартів, як в момент поставки так й в момент його використання, а виявлені дефекти поставленого товару, є наслідком недотримання позивачем Інструкції з транспортування та зберігання товару. Також, відповідач вказував на відсутнє у позивача право вимоги до відповідача щодо відшкодування витрат з монтажу металопрофілю, оскільки відносини позивача із підрядною організацією ніяк не впливають на відносини між позивачем та відповідачем і, що у разі поставки товару неналежної якості, позивач може вимагати лише відшкодування витрат, пов'язаних із усуненням недоліків товару.

Як зазначалось вище, висновком експертів № 4051/17-34/12630-12673/17-34 від 07.07.2017 р. встановлено, що за характером виявлених у ході експертного дослідження ознак, які докладно викладені у дослідницькій частині висновку, можна стверджувати, що ураження у вигляді смуг на листах металопрофілю спричинені розвитком корозійних процесів у місцях механічних мікропошкоджень цинкового покриття під впливом механізмів гофрувального обладнання внаслідок порушення технологічного процесу виготовлення профілю.

Ознак, характерних для пошкодження листів внаслідок порушення умов зберігання (подряпин, зчісування, відлущення покриття тощо, а також слідів агресивних хімічних середовищ), не виявлено.

Частиною 5 ст. 41 ГПК України визначено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем документально не обґрунтовано та не спростовано фактів, встановлених висновком експертів № 4051/17-34/12630-12673/17-34 від 07.07.2017 р., а матеріалами справи підтверджений факт поставки позивачу товару неналежної якості, що також встановлено вищевказаним висновком експертів.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у суду відсутні правові підстави щодо задоволення вимог позивача щодо відшкодування витрат з монтажу металопрофілю, оскільки відносини позивача з підрядною організацією будь-яким чином не впливають на відносини між позивачем та відповідачем і, що у разі поставки товару неналежної якості, позивач може вимагати лише відшкодування витрат, пов'язаних із усуненням недоліків товару.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог по відшкодуванню ТОВ «Прушиньскі» витрат позивача на усунення недоліків товару у вигляді корозії металу, які виникли на профілю оцинкованому Т-10, в сумі 52000,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача відшкодувати витрати по оплаті послуг підрядної організації з монтажу товару неналежної якості, в сумі 50940,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки відносини позивача з підрядною організацією будь-яким чином не впливають на відносини, які виникли між позивачем та відповідачем.

Щодо доводів відповідача про те, що здійснення позивачем оплати ТОВ «Пенталак-Суми» за відсутності акта виконаних робіт не є підтвердженням завданого збитку, колегія суддів зазначає, що вказані обставини спростовуються матеріалами справи. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції тільки розпочинались роботи по усуненню недоліків, а отже акт виконаних робіт не міг бути складений. Крім того, в обґрунтування вимог у розмірі 52000,00 грн. позивачем долучено до позовної заяви копію комерційної пропозиції ТОВ «Пенталак-Суми» та пояснено у судовому засіданні, що вказана сума відповідає реально виконаному об'єму робіт. Крім того, до матеріалів справи позивачем долучено копію акта виконаних робіт від 18.10.2017 р., яким підтверджується виконання ТОВ «Пенталак-Суми» робіт, необхідних для усунення недоліків. Позивачем, в силу вимог ст. 101 ГПК України, обґрунтовано неможливість подання вказаного доказу в суді першої інстанції та зазначено, що на момент винесення рішення по даній справі судом першої інстанції роботи по усуненню недоліків не було закінчено та такий акт не складався.

Доводи відповідача про те, що для суду першої інстанції мав більшу перевагу висновок експертів ніж інші наявні докази у справі, колегія суддів оцінює критично, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було взято до уваги не тільки висновок експертів, але й надані сторонами докази та пояснення сторін по суті спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято без достатніх правових підстав, з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Київської області від 13.09.2017 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 13.09.2017 р. у справі №911/3931/16 залишити без змін.

Справу №911/3931/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець