донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.11.2017р. справа №905/1483/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність №1781 від 26.10.2017р.);
від відповідача:ОСОБА_6 (довіреність від 01.08.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного підприємства «Ліга Групп», м. Словянськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.)
по справі№905/1483/17 (суддя Мельниченко Ю.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро
до Приватного підприємства «Ліга Групп», м. Словянськ Донецької області
простягнення 101625,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро (Позивач) звернулось до Приватного підприємства «Ліга Групп», м. Словянськ Донецької області (Відповідач) про стягнення 101625,00грн. штрафу за невірно вказану масу вантажу у перевізному документі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №905/1483/17 позовні вимоги були задоволені частково, стягнуто з Приватного підприємства «Ліга Групп» на користь Позивача 50812,50грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу.

Рішення місцевого суду було вмотивовано доведеністю матеріалами справи факту неправильного зазначення Відповідачем відомостей у накладній №53389037, а саме маси вантажу у н/вагонах №60416872, №66571357, №64321268, №66693672 та №67149633. В свою чергу, судом було частково задоволено клопотання Відповідача та зменшено суму штрафу на 50%, враховуючи знаходження останнього в зоні проведення антитерористичної операції, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній, а також те, що зазначене порушення не завдало збитків Позивачу та іншим учасникам господарських відносин.

Приватне підприємство «Ліга Групп», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2017р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування останнім, що:

- у всіх вагонах недостача маси вугілля знаходиться в межах природної втрати маси, тим більше, що поставка відбувалась в зимовий період року;

- відповідно до наданого Позивачем технічного паспорту ваг №14, похибка останніх може складати +/-50кг на вазі від 2 до 100т, таким чином при зважуванні спірних вагонів могла бути похибка -50кг;

- Позивач не надав жодних доказів завдання залізниці будь-яких матеріальних збитків, враховуючи, що виявлене недовантаження перебуває в рамках прописаних в договорі 5% вологості, а отже судом необґрунтовано було зменшено суму штрафу лише на 50%.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Татенко В.М. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 22.11.2017р. об 14:30.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 22.11.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Позивача у судовому засіданні 22.11.2017р. наголосив на законності і обґрунтованості переглядуваного рішення та безпідставності вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 27.12.2016р. Приватне підприємство «Ліга Групп» (Вантажовідправник) відправило зі станції Гусаровка Донецької залізниці на адресу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Вантажоодержувач) за залізничною накладною на групу вагонів №53389037 (а.с.8) на станцію призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці вантаж антрацит (вугілля марки АМ13-100), зокрема, у н/вагонах №60416872, №66571357, №64321268, №66693672, №67129633.

З означеної накладної на групу вагонів вбачається, що спосіб маркування вантажу здійснений вапном, здійснена профілактика проти змерзання омасленно від змерзання в кількості 1%, навантаження здійснено навалом, вантаж розмішено та закріплено згідно з розділом 15 гл.1 Додатку 3 до СМГС. В графі 50 накладної було зазначено, що вантаж змерзається.

Окрім того, при оформленні залізничної накладної №53389037 Вантажовідправником було також вказано масу вантажу, зокрема, у напіввагонах №60416872 нетто 70000кг, №66571357 нетто 69000кг, №64321268 нетто 69000кг, №66693672 нетто 69000кг та №67149633 нетто 69000кг.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник Відправника ОСОБА_7

Між тим, при прибутті 31.12.2016р. напіввагонів на станцію призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, останньою було проведено перевірку маси вантажу на 150-тоних вагонних електронно-тензометричних вагах станції НД-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 15.01.2016р., справний стан яких підтверджується також технічним паспортом №14 (а.с.а.с.11-13), під час якої виявлено, що маса вантажу у н/вагонах №60416872, №66571357, №64321268, №66693672 та №67149633 не відповідає масі, вказаній Відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №1/ваги від 02.01.2017р. (а.с.10) та комерційний акт №450003/1 від 02.01.2017р.(а.с.9), підписані належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Так, в означених актах від 02.01.2016р. було зазначено, що при переважуванні вагонів в статичному режимі на справних 150т вагонних електронно-тензометричних вагах, в присутності заст.ДС Клюєва, приймача потягів Кокошинської та прийомоздавача Петренко було виявлено:

- у вагоні №60416872 вага брутто 90250кг, тара з документа 21550кг, нетто 68700кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 1300кг;

- у вагоні №66571357 вага брутто 88650кг, тара з документа 20750кг, нетто 67900кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 1100кг;

- у вагоні №64321268 вага брутто 88300кг, тара з документа 20100кг, нетто 68200кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 800кг;

- у вагоні №66693672 вага брутто 88500кг, тара з документа 21500кг, нетто 67000кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 2000кг;

- у вагоні №67149633 вага брутто 90300кг, тара з документа 22500кг, нетто 67800кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 1200кг.

Окрім того, в актах було вказано, що навантаження вантажу у всіх вагонах рівномірне, на рівні бортів, без поглиблень. Вантаж маркований вапном, маркування не порушено. Торцеві двері та розвантажувальні люка у всіх вагонах з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному стані вагони справні. При повторному переважуванні вагонів вага підтвердилась. Завідуючого вантажним двором за штатним розкладом немає.

За таких обсьавин, Публічне акціонерне товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до суду з вимогою стягнути з Вантажовідправника - Приватного підприємства «Ліга Групп» штраф за невірно вказану масу вантажу, нарахованого у розмірі згідно із ст.118 Статуту залізниць України.

Враховуючи встановлений під час розгляду справи факт неправильного зазначення Відповідачем відомостей у накладній, а саме маси вантажу у н/вагонах №60416872, №66571357, №64321268, №66693672 та №67149633, Господарський суд Донецької області задовольнив позовні вимоги частково, зменшивши суму штрафу за невірно вказану масу вантажу, розмір якого визначено в порядку ст.118 Статуту залізниць України, на 50%, мотивуючи це зменшення знаходженням Відповідача в зоні проведення антитерористичної операції, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній, а також тим, що зазначене порушення не завдало збитків Позивачу та іншим учасникам господарських відносин.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Сутність розглядуваного спору, як вірно було встановлено судом першої інстанції, полягає у застосуванні штрафних санкцій за порушення у вигляді неправильного зазначення маси вантажу у провізних документах.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин між ним, останні регламентуються, насамперед, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами приймання вантажів до перевезення та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України. Оскільки ч.2 ст.307 Господарського кодексу України та ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України вказують на можливість підтвердження укладання договору перевезення вантажу фактом складання провізного документу, у тому числі накладної, складена залізнична накладна на групу вагонів №53389037 є належним підтвердженням виникнення між Позивачем та Відповідачем договірних правовідносин з перевезення вантажу, а саме антрациту (вугілля марки АМ13-100) у н/вагонах №60416872, №66571357, №64321268, №66693672 та №67129633.

Між тим, ч.5 ст.306 Господарського кодексу України передбачає регламентацію умов перевезення вантажів серед іншого транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. В п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 встановлено, що Вантажовідправник (у даному випадку - Відповідач) при заповненні перевізних документів, а саме накладної №53389037 повинен був зазначити точну масу вантажу, оскільки згідно із ст.24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, в ст.122 Статуту залізниць України зазначено, що за неправильно зазначену у накладній масу вантажу встановлена відповідальність відправника у вигляді штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі ст.118 Статуту), застосування якого цілком узгоджується із ст.921 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами. В свою чергу, за змістом ст.24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Враховуючи, що факт неправильного визначення Відповідачем маси вантажу відносно н/вагонів №60416872, №66571357, №64321268, №66693672 та №67129633 встановлений належними у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами - згадуваним актом загальної форми №1/ваги від 02.01.2017р. та комерційним актом №450003/1 від 02.01.2017р. згідно приписів ст.129 Статуту залізниць України, достовірність яких Відповідачем наразі спростована не була, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафу за невірно вказану масу вантажу на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, розмір якого визначений у відповідності до встановлених матеріалами справи фактичних обставин та враховуючи, що провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складає 4065,00грн. (в т.ч. ПДВ) за кожний н/вагон.

При цьому, місцевим судом було слушно зауважено, що в світлі п.27 Правил видачі вантажів, вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто, при цьому, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах для вугілля (мінерального палива), тобто у даному випадку повинно становити:

- у вагоні №60416872 норма природної втрати може складати 700 г, що менше виявленої нестачі 1300кг;

- у вагоні №66571357 норма природної втрати може складати 690кг, що менше виявленої нестачі 1100кг;

- у вагоні №64321268 норма природної втрати може складати 690кг, що менше виявленої нестачі 800кг;

- у вагоні №66693672 норма природної втрати може складати 690кг, що менше виявленої нестачі 2000кг;

- у вагоні №67149633 норма природної втрати може складати 690кг, що менше виявленої нестачі 1200кг.

Означене, а також недоведеність матеріалами справи здавання Відправником вантажу до перевезення у вологому стані (відсутність відповідних поміток про це в накладній №53389037), зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги в цій частині.

В свою чергу, доводи апелянта щодо можливої похибки -50кг, оскільки відповідно до наданого Позивачем технічного паспорту ваг №14, похибка останніх може складати +/-50кг на вазі від 2 до 100т, також відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки як вірно було зазначено місцевим господарським судом, п.13 технічного паспорту означених ваг встановлює можливість похибки 2-100т +/-50кг; 100-150т +/-100кг. Між тим, згідно п.27 Правил видачі вантажів, в норму недостачі входить сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, тобто у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які нараховується штраф, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження, що також узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 14.05.2015р. по справі №922/4978/14.

Щодо необґрунтованості часткового задоволення судом клопотання Відповідача та зменшення суми штрафу лише на 50%, колегія суддів зазначає, що зменшення розміру штрафних санкцій у розумінні ч.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, які вимагають дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

В свою чергу, з оскаржуваного рішення вбачається, що доводи, які висуваються Скаржником в обґрунтування його позиції щодо запровадження іншого (більшого) розміру відсотків зменшення стягуваного штрафу на стадії апеляційного перегляду справи були оцінені і враховані місцевим судом при частковому задоволені клопотання Відповідача і зменшенні суми стягуваного штрафу на 50% - до 50812,50грн.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що зменшення суми штрафу є виключно дискреційним повноваженням суду, діюче законодавство не містить чітких критеріїв визначення конкретного розміру відсотків зменшення штрафу судом в тому чи іншому випадку, тоді як зміна переглядуваного рішення за змістом ст.104 Господарського процесуального кодексу України вимагає встановлення відповідного порушення норм матеріального або процесуального законодавства, допущеного місцевим судом.

Таким чином, оскільки будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Відповідача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ліга Групп», м. Словянськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №905/1483/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №905/1483/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірників: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4- ГСДО