номер провадження справи 15/108/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 Справа № 908/1993/17

За позовом Концерну "Міські теплові мережі" 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 69104, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості

Суддя Горохов І.С.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Петрусь Д.К., довіреність №231/20-19 від 11.07.2016; в минулому судовому засіданні Ведмедь А.С., довіреність №230/20-19 від 11.07.2016;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач - Концерн "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про стягнення 21 316,23 грн. за договором № 203639 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2012.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи статей 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, статей 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Закону України "Про теплопостачання" №2633-IV від 02.06.2005 року, Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року та на умови укладеного між сторонами договору. При цьому вказує, що поставлена позивачем на виконання умов договору теплова енергія за період: з жовтня 2014 по грудень 2014, з січня 2015 по квітень 2015, з жовтня 2015 по грудень 2015, з січня 2016 по квітень 2016, з жовтня 2016 по квітень 2016, з січня 2017 по квітень 2017, відповідачем не оплачена в повному обсязі, що призвело до утворення у останнього заборгованості перед позивачем в сумі 21 316,23 грн.

04.10.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.10.2017 порушено провадження у справі № 908/1993/17, присвоєно справі номер провадження 15/108/17, розгляд якої призначено на 18.10.2017.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою від 18.10.2017 розгляд справи відкладався на 20.11.2017.

Представник позивача присутній у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав додаткові пояснення по суті спору.

Відповідач у призначені судові засідання не з'явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено, що за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв від нього не надійшло.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу та закінчений в судовому засіданні 20.11.2017 та прийнято рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив:

01.11.2012 між Концерном "Міські теплові мережі" (теплопостачальна організація, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (споживач, відповідач у справі) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 203639 з наступними доповненнями (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами цього договору.

Відповідно до додатку №1 до Договору №203639 від 01.11.2012, теплова енергія відпускалась до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з п. 3.2.6. Договору Споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, які передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно з п. 5.4 - 5.5 договору межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в Додатку № 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку. При відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електричних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії визначається Теплопостачальною організацією як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

Додатком № 1а до договору № 201413 від 01.12.2006 сторонами визначено, що приєднане (максимальне) теплове навантаження об'єкту теплопостачання складає 0,003076 Гкал/год.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Відповідно до п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3 договору).

Пунктом 6.4 договору встановлено, що споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Пунктом 6.5 договору встановлено, що при наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку.

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Згідно з п. 6.6 договору при перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі Споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором Теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від Споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди.

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм. Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії; податкову накладну (платника ПДВ) (п. 6.7 договору)

Пунктом 6.7.1 договору встановлено, що отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається:

- при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача;

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області - 5- днів, по Україні - 7 днів).

У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі. Або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін. Встановлений п. 6.7.1 договору. акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі заперечень щодо даних, зазначених в Акті, споживач зобов'язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1 договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийняті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений споживачем у судовому порядку (п. 6.7.2 договору).

На виконання умов договору № 203639 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2012 позивач відпустив теплову енергію споживачу в періоди з жовтня 2014 по грудень 2014, з січня 2015 по квітень 2015, з жовтня 2015 по грудень 2015, з січня 2016 по квітень 2016, з жовтня 2016 по квітень 2016, з січня 2017 по квітень 2017 на загальну суму 21316,23 грн.

Про факт надання позивачем послуг в рамках договору № 201413 від 01.12.2006 свідчать складені акти приймання-передачі теплової енергії та виставлені рахунки на оплату наданих послуг.

Акти приймання-передачі та відповідні рахунки направлялись Теплопостачальною організацією на адресу Споживача.

Як свідчать матеріали справи, всупереч з умовами договору, відповідач підписані акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період на адресу Теплопостачальної організації не повернув, заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії не надав. У зв'язку із зазначеним, вказані акти приймання-передачі, оформлені у відповідності до вимог п. 6.7.1 договору та у відповідності до п. 6.2 договору, є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого заборгованість склала 21316,23 грн.

Згідно з п. 23 "Правил користування тепловою енергією" затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

На підставі п. 23 "Правил користування тепловою енергією" від 03.10.2007 №1198 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку.

З метою врегулювання спору мирним шляхом, позивачем неодноразово надсилались на адресу відповідача претензії з вимогою сплати заборгованість за надані послуги з теплопостачання. Разом з листами додатково надсилались розрахунок заборгованості, акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату.

Листи-претензії залишені без відповіді, борг без оплати.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за Договором № 203639 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2012 в розмірі 21 316,23 грн., є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати отриманої теплової енергії на суму 21 316,23 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 21 316,23 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

За викладених обставин та вимог чинного законодавства України, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ідентифікаційний номер 32121458, п/р зі спеціальним режимом використання №2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957) 21 316,23 грн. (двадцять одну тисячу триста шістнадцять гривень 23 коп.) суму основного боргу. Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ідентифікаційний номер 32121458, п/р 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України, МФО 313957) 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 21 листопада 2017 року.

Суддя І. С. Горохов