ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" листопада 2017 р. Справа № 925/3/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідачів: ОСОБА_1 - за довіреністю від ПАТ "Азот"; від ПАТ "Черкасиобленерго" не з'явився;

від третіх осіб: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси заяву Національного антикорупційного бюро України про поновлення строку для пред'явлення наказів до виконання у справі за позовом Національного антикорупційного бюро України до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" та до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогою визнати недійсною угоду у формі заяви ПАТ "Азот" про зарахування зустрічних однорідних вимог № 202-09/45 від 21.06.2016.

Рішенням у справі від 14 березня 2017 у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 (а.с. 180-191, том 2) рішення господарського суду Черкаської області від 14.03.2017 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову, яким визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ "Азот" про зарахування зустрічних однорідних вимог № 202-09/45 від 21.06.2016. Цією ж постановою з відповідачів на користь Національного антикорупційного бюро України стягнуто судовий збір за результатами розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

На виконання доручення згідно п. 7 постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017, господарським судом Черкаської області видано накази від 20.06.2017 (а.с. 193-195).

02.11.2017 господарським судом Черкаської області зареєстровано заяву Національного антикорупційного бюро України від 01.11.2017 № 102-181/39634 про поновлення строку для пред'явлення наказів до виконання, якими з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Пропуск строку пояснено очікуванням позивачем остаточного результату вирішення спору у справі судом касаційної інстанції.

У відповідності до ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

На розгляд скарги з'явився лише представник відповідача ПАТ "Азот", який проти задоволення заяви позивача заперечив з таких підстав:

- заяву про відновлення пропущеного строку пред'явлення наказу до виконання слід подавати до суду, який прийняв судове рішення, тобто до суду апеляційної інстанції;

- заявник не довів існування об'єктивних причин і перешкод для пропущення строку пред'явлення наказу до виконання, що було б підставою для поновлення строку;

- ПАТ "Азот" не чинило перешкод НАБУ у вчасному пред'явленні наказів до виконання;

- подача касаційної скарги на рішення не є перешкодою для вчасного пред'явлення наказів до виконання, а саме пред'явлення наказів до примусового виконання є правом позивача, яким він не скористався;

Неявка в засідання всіх учасників судового процесу не перешкоджає розглянути заяву про поновлення строку на пред'явлення наказу виконання по суті.

Заслухавши доводи та пояснення представника відповідача і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Законом "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Ч. 1 ст. 12 цього закону визначено, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строк пред'явлення наказів до виконання для позивача встановлений протягом 3х місяців, до 08.09.2017.

Суд відхиляє заперечення ПАТ "Азот" про те, що заяву позивач повинен був подати саме до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строків на пред'явлення наказів до виконання. У відповідності до ч. 6 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Даній нормі слід надати перевагу як нормі спеціального закону, що відповідає змісту роз'яснення Міністерства юстиції України, яке викладено у листі від 26.12.2008 N 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" -- при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом (п. 4).

Суд також враховує, що право позивача (стягувача) на стягнення, а обов'язок відповідача (боржника) сплатити суми, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України та ст. 124 Конституції України). При цьому представник відповідача не вказав норми чинного законодавства, яким би було встановлено, що пропуск строку пред'явлення наказу до примусового виконання припиняє визначений судовим рішенням обов'язок боржника сплатити певну суму.

Отже, враховуючи той факт, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 відповідачами не виконана, тому єдиним можливим способом захисту порушеного права позивача є відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Як вбачається із наказів суду, строки пред'явлення яких просить поновити позивач (а.с. 7-8 том 3), стягненню підлягає лише судовий збір на користь державного органу, який у відповідності до ст. 49 ГПК України покладається на відповідачів, проти яких було прийнято рішення судом апеляційної інстанції. Стягнення сум судового збору з відповідачів є визначеним законом формальним наслідком вирішення спору, який повинен бути виконаний боржниками.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про національне антикорупційне бюро", фінансове забезпечення Національного бюро здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Стягнення судового збору з відповідачів є визначеним законом платежем за вирішення спору. Це фактично поворотне стягнення бюджетних коштів через позивача у справі. Тому допущені зволікання працівників позивача (незалежно від мотивів) та вчасне непред'явлення ними наказів до виконання є порушенням прав держави, а тому є поважними причинами для відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказів до виконання.

На підставі викладеного, заява НАБУ від 01.11.2007 № 102-181/39634 про поновлення строку на пред'явлення наказів до виконання, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 86,119 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Національного антикорупційного бюро України від 01.11.2017 № 102-181/39634 про поновлення строку для пред'явлення наказів до виконання - задовольнити повністю.

2. Відновити Національному антикорупційному бюро України строки пред'явлення до виконання наказів про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі № 925/3/17 про стягнення судового збору з Публічного акціонерного товариства "Азот" та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Суддя Н.М. Спаських