ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 справа № 905/1378/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: від заявника апеляційної скарги-2: не зявився не зявився не зявився ОСОБА_4, довіреність б/н від 01.08.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги 1.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області, м.Вугледар Донецької області 2.Вугледарського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м.Вугледар Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від09.08.2017р.
у справі№ 905/1378/17 (суддя Г.В. Левшина)
за позовомВідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області, м.Вугледар Донецької області
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаДержавного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар Донецької області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків
простягнення 29542,36грн.
В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області, м.Вугледар Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар Донецької області про стягнення безпідставно отриманих коштів за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р. у сумі 29542,36грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.07.2017р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що згідно зі ст.7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" було скасовано орендну плату за користування державним та комунальним майном на період проведення антитерористичної операції саме субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а позивач не є таким субєктом господарювання. Крім того, судом зазначено, що грошові кошти в сумі 29542,36грн. були перераховані позивачем відповідачу згідно договору оренди №872/2001 від 03.12.2001р., що виключає підстави для стягнення їх в порядку ст.1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) як безпідставно отриманих.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області (далі - апелянт-1, скаржник-1) не погодилося з прийнятим рішенням та звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (далі апеляційна скарга 1), в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник-1 посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Так, апелянт-1 стверджує, що місцевим господарським судом не враховано домовленості сторін щодо скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування майном відповідно до ст.1, 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014р. у первинній редакції та Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. Зокрема, скаржник посилається на лист Фонду державного майна, яким було звільнено орендаря від сплати орендних платежів на період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р.

Крім того, апелянт-1 зазначає, що господарський суд Донецької області обмежив у правах Вугледарське міське Відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області, оскільки не розглянув його заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.09.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.) прийнято до провадження зазначену вище апеляційну скаргу, призначено розгляд справи на 26.09.2017р.

Разом з тим, на адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга (далі апеляційна скарга-2) ОСОБА_5 міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - апелянт-2, скаржник-2) на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17, в якій апелянт-2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В якості підстави для скасування рішення скаржник-2 зазначає невідповідність рішення фактичним обставинам справи та добутим у справі доказам, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, за твердженнями апелянта-2, господарським судом Донецької області не прийнято до уваги позицію сторін за договором щодо тлумачення правочину в частині звільнення орендаря від внесення плати за користування майном на період проведення антитерористичної операції.

Крім того, скаржник-2 наголошує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у розгляді заяви ОСОБА_5 міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області про залучення до участі у справі в якості третьої особи.

У резолютивній частині апеляційної скарги міститься клопотання про залучення апелянта-2 до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.) прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до спільного розгляду з апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області, розгляд якої призначено на 26.09.2017р. Зобовязано скаржника-2 надати докази на підтвердження наявності повноважень у представника на підписання апеляційної скарги.

Від скаржника-2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.09.2017р. відмовлено з викладених у процесуальному документі підстав.

На електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшла заява апелянта-2, в якій останній просить замінити позивача у справі №905/1378/17 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області на правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі ОСОБА_5 міського відділення. Крім того, на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2017р. скаржником-2 надано докази на підтвердження повноважень у представника ОСОБА_6 на підписання апеляційної скарги.

Від Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на поштову адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (аналогічний за змістом тому, який раніше надійшов на електронну адресу суду), у якому відповідач наголошує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги-2 в судовому засіданні 26.09.2017р. підтримав вимоги апеляційних скарг з мотивів, що були в них викладені. Крім того, надав оригінал заяви про заміну сторони - позивача по справі (аналогічну за змістом тій, яка раніше надійшла на електронну адресу суду). Представник третьої особи у судовому засіданні просив розглянути спір відповідно до норм Закону України Про оренду державного та комунального майна та Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, а також надав відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, у тексті відзиву на апеляційну скаргу міститься клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, яке судовою колегією розглянуто та задоволено.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 14.11.2017р.

У звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О. на дату слухання справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Разом з тим, 14.11.2017р. у зв'язку зі здійсненням спеціалістами слідчо-оперативної групи, експертами-вибухотехніками, кінологами Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в будівлі Донецького апеляційного господарського суду дій щодо перевірки анонімного повідомлення про замінування, розгляд апеляційних скарг на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 був неможливим. Враховуючи неможливість проведення судового засідання, керуючись статтею 77 ГПК України, судовою колегією Донецького апеляційного господарського було відкладено судове засідання на 20.11.2017р.

Представник апелянта-2 в судовому засіданні 20.11.2017р. підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні. Крім того, усно заявив уточнене клопотання про заміну позивача у справі №905/1378/17 на правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників судового процесу про час та місце судового засідання, а також неявку в судове засідання представників без повідомлення суду про наявність поважних причин, враховуючи, що явка учасників судового процесу ухвалою суду від 14.11.2017р. не була визнана обовязковою, позиція третьої особи була висловлена в судовому засіданні 26.09.2017р., а позиція відповідача безпосередньо у відзиві на апеляційну скаргу (який у тексті містить клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника), судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників позивача, відповідача та третьої особи за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши уточнене клопотання апелянта-2 про заміну позивача у справі №905/1378/17 на правонаступника, судова колегія зазначає наступне.

Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999р. (зі змінами та доповненнями) було утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (п.4 Прикінцевих та перехідних положень).

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень названого Закону Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №539 від 26.05.2017р. Про припинення відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області припинено юридичну особу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул.13 Десантників, 11, ідентифікаційний код 25968292) (далі Відділення) шляхом реорганізації - приєднання Відділення до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Словянськ, вул.Свободи, 5, ідентифікаційний код 41325231).

Згідно зі ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Як встановлено судовою колегією, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі () припинено.

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань міститься інформація, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () є правонаступником, зокрема, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області.

Крім цього, у судовому засіданні 20.11.2017р. представником заявника апеляційної скарги-2 надано для долучення до матеріалів справи відповідний передавальний акт, який містить інформацію про здійснення правонаступництва.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку про задоволення заяви апелянта-2 та заміну позивача у справі - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області () на правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області ().

Разом з тим, враховуючи здійснення заміни позивача у справі на правонаступника, приймаючи до уваги положення статті 27 ГПК України, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта-2 та залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5 міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційні скарги, відзиви на них, заслухавши представника третьої особи в судовому засіданні 26.09.2017р., а також представника заявника апеляційної скарги-2 в судових засіданнях 26.09.2017р. та 20.11.2017р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

03.12.2001р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі орендодавець) та ОСОБА_5 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі орендар) був укладений договір оренди №872/2001 (далі договір).

За умовами п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі майно) нежитлове приміщення площею 138,46 кв.м., розташоване за адресою: м.Вугледар, вул.13 Десантників, буд.11, що знаходиться на балансі Державного відкритого акціонерного товариства Шахта Південнодонбаська №1 м.Вугледар, вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою станом на 01.10.2001р. 31952,00грн.

Пунктом 2.1 передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна.

Розділом 3 договору сторони узгодили, що орендна плата визначається на підставі ОСОБА_4 розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (жовтень 2001р.) 26,68грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2001р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад 2001р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% відповідно, щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом (п.3.3).

Відповідно до п.10.1 договір укладено строком на 5 років, що діє з 03.12.2001р. по 03.12.2006р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.10.6).

На виконання договору оренди №872/2001 від 03.12.2001р. сторонами підписано акт прийому-передачі, згідно якого третьою особою було передано, а позивачем прийнято державне нерухоме майно нежитлове приміщення площею 138,46 кв.м., розташоване за адресою: м.Вугледар, вул.13 Десантників, буд.11, що знаходиться на балансі Державного відкритого акціонерного товариства Шахта Південнодонбаська №1 м.Вугледар, з метою розміщення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відповідно до договору оренди.

30.01.2017р. сторонами підписано договір №7 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.12.2001р. №872/2001, згідно умов якого п.1.1 договору викладено в наступній редакції: Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 134,2 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Вугледар, вул.13 Десантників, буд.11, що знаходиться на балансі Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 (далі балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.11.2016р. і становить за незалежною оцінкою 241922,00грн..

Крім того, згідно вказного договору №7 з 01.12.2016р. орендна плата визначається на підставі ОСОБА_4 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2016р. 3024,03грн. Орендна плата з грудня 2016р. щомісяця коригується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України. Строк дії договору встановлений до 30.11.2018р.

З посиланням на звільнення від сплати орендних платежів за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. на підставі ст.1, 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 безпідставно отриманих коштів за договором оренди в сумі 29542,36грн.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Як зазначалося раніше, 03.12.2001р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ОСОБА_5 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань був укладений договір оренди №872/2001.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р. на користь відповідача було перераховано орендну плату згідно з наступними платіжними дорученнями: №125 від 29.04.2014р. 750,00грн., №162 від 30.05.2014р. 900,00грн., №196 від 15.08.2014р. 1000,00грн., №266 від 08.09.2014р. 2000,00грн., №275 від 23.09.2014р. 1000,00грн., №404 від 29.12.2014р. 560,00грн., №11 від 30.01.2015р. 1000,00грн., №39 від 19.02.2015р. 1000,00грн., №73 від 20.03.2015р. 1100,00грн., №131 від 24.04.2015р. 1185,00грн., №131 від 24.04.2015р. 1185,00грн., №169 від 04.06.2015р. 1430,00грн., №196 від 24.06.2015р. 1400,00грн., №226 від 28.07.2015р. 1300,00грн., №268 від 20.08.2015р. 1100,00грн., №303 від 24.09.2015р. 1100,00грн., №349 від 27.10.2015р. 1280,00грн., №391 від 24.11.2015р. 2000,00грн., №445 від 23.12.2015р. 1200,00грн., №7 від 28.01.2016р. 1300,00грн., №35 від 25.02.2016р. 1306,48грн., №76 від 24.03.2016р. 1350,43грн., №107 від 19.04.2016р. 1368,09грн., №144 від 24.05.2016р. 1339,50грн.

За твердженням орендаря, з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. йому було скасовано орендну плату за користування державним майном згідно зі ст.1, 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, з огляду на що стягненню з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 підлягають безпідставно отримані кошти за договором оренди в сумі 29542,36грн.

Разом з тим, відповідно до преамбули Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014р.

цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

За приписами статті 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (в редакції до 08.06.2016р.) було скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно зі ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 3 ГК України передбачено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхування від нещасних випадків здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків (некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням). Фонд соціального страхування від нещасних випадків є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його правлінням.

Статтею 16 зазначеного Закону передбачено, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція.

За приписами ст.18 Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснює матеріально-технічне забезпечення роботи наглядової ради та правління Фонду.

01.01.2015р. набрала чинності нова редакція Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Як зазначалося раніше, згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Одночасно, названим Законом припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Статтею 4 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не повязані з цією діяльністю. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. До коштів Фонду застосовується казначейська форма обслуговування в порядку, передбаченому для обслуговування Державного бюджету України. Бюджет Фонду затверджує Кабінет Міністрів України. Фонд є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, символіку, яка затверджується його правлінням. Фонд набуває прав юридичної особи з дня державної реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно зі ст.5 Закону безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Приписами ст.8 Закону унормовано, що виконавча дирекція Фонду згідно із ст.8 Закону є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність реалізації господарської компетенції обумовлює неможливість визнання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України субєктом господарювання у розумінні ст.55 ГК України.

Оскільки згідно зі ст.7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" було скасовано орендну плату за користування державним та комунальним майном на період проведення антитерористичної операції саме субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, приймаючи до уваги, що позивач не є таким субєктом господарювання, господарський суд Донецької області дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність посилання позивача на норми ст.7, 4 названого Закону.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що судом першої інстанції не враховано домовленості сторін щодо скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування майном відповідно до ст.1, 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у первинній редакції) та Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. Зокрема, скаржники посилаються на лист Фонду державного майна України, яким було звільнено орендаря від сплати орендної плати на період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р.

Дійсно, у матеріалах справи наявний лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (№11-05-01774 від 04.04.2017р.), за змістом якого Регіональним відділенням скасовано орендну плату за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. включно за користування державним майном по договору оренди №872/2001 від 03.12.2001р.

Проте, зазначений лист не розглядається судовою колегією як зміна умов договору щодо внесення орендних платежів за відсутності оформлених належним чином змін до договору оренди №872/2001 від 03.12.2001р.

Разом з іншим, судова колегія зауважує, що за приписами ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, ч.1 та ч.2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Оскільки між сторонами у справі було укладено договір оренди №872/2001 від 03.12.2001р., а отримання відповідачем суми стягуваних коштів відбулося на підставі договору, який є належною підставою для виникнення у його сторін відповідних прав та обовязків, відсутня безпідставність набуття стягуваних грошових коштів на момент такого набуття.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що положення ст.1212 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин сторін.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що господарський суд Донецької області обмежив у правах Вугледарське міське Відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області, оскільки не розглянув його заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи. Разом з тим, судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять відповідної заяви. Крім того, з огляду на викладені вище висновки суду апеляційної інстанції (відносно правонаступництва) та враховуючи приписи ст.27 ГПК України, не залучення судом першої інстанції апелянта-2 в якості третьої особи не може ревізуватися як порушення судом норм процесуального права в контексті приписів ст.104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційних скарг за наведеними в них мотивами не вбачається.

Керуючись ст.ст.25, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Замінити позивача у справі №905/1378/17 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області (85670, Донецька область, м.Вугледар, вул.13 Десантників, 11; ) його правонаступником - Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (85122, Донецька область, м.Словянськ, вул.Свободи, 5; ).

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області, м.Вугледар Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м.Вугледар Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 8 прим:

1 позивачу;

1- правонаступнику

1 відповідачу;

1 третій особі;

1 скаржнику-2;

1 до справи;

1 - ГСДО

1 ДАГС.