КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р. Справа№ 911/2634/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_5 (довіреність №1531 від 30.08.2017 р.)

від відповідача - Дегтярьов О.Ф. (довіреність б/н від 03.10.2017 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі»

на ухвалу господарського суду Київської області від 12.09.2017 р.

у справі №911/2634/17 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі»

про визнання недійсним статуту товариства та скасування державної реєстрації статуту товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» про визнання недійсним статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 29.06.2016 р., номер запису про реєстрацію 4006407 та скасування державної реєстрації статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 29.06.2016 р., номер запису про реєстрацію 4006407.

01.09.2017 р. позивачем була подана заява б/н від 01.09.2017 р. про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», а саме: на земельну ділянку, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 1, 2566 га (реєстраційний номер 08); земельну ділянку, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 39, 5505 га (реєстраційний номер 08), та нерухоме майно згідно з переліком, який наведений у таблиці, яка додана до заяви, і оголосити заборону його відчуження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2017 р. заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Вжито заходів до забезпечення позову: накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», а саме на: земельну ділянку, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 1, 2566 га (реєстраційний номер 08); земельну ділянку, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 39,5505 га (реєстраційний номер 08), нерухоме майно, перелік якого наведено в ухвалі та оголошено заборону ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» відчуження вищевказаного майна.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 12.09.2017 р. повністю та зняти арешт з майна, яке належить ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, ухвалу скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач є учасником товариства і за наявності у статуті ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016 р., оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016 р., положень, що суперечать положенням ЦК України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства», інших нормативно-правових актів України, які не можуть бути усунуті та порушують права і інтереси позивача як учасника товариства - директор товариства фактично має необмежені повноваження щодо укладення без погодження із загальними зборами учасників договорів про розпорядження майном товариства, кредитних договорів з банківськими установами тощо, що можуть не відповідати інтересам засновників товариства та привести до збитковості його діяльності, а також тим, що невідповідність статуту товариства законодавству України тягне за собою неможливість учасників товариства брати участь у здійсненні фінансово-господарського контролю за діяльністю директора товариства в складі ревізійної комісії, що порушує належні позивачу права та інтереси.

Позивач вважає, що існує загроза того, що об'єкти нерухомості та інше майно, яке належить на праві власності товариству, може бути розпродане. Вказані дії матимуть наслідком утруднення або неможливість виконання рішення господарського суду.

Натомість, задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову виключить можливість відчуження майна його директором всупереч інтересам учасників та забезпечить баланс інтересів сторін.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Крім того, відповідно до змісту ст. 67 ГПК України, господарські суди, вживаючи заходи до забезпечення позову, зобов'язані точно вказати, які саме дії забороняється вчиняти відповідачу та іншим особаи. Господарські суди не вправі забороняти особам вчиняти будь-які дії.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду і є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що заявлені позивачем заходи до забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016 р., оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016 р., та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань позивач є учасником ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 4500000,00 грн, що становить 25,00 % статутного капіталу товариства.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, накладення арешту на майно відповідача і оголошення заборони відповідачеві його відчуження, забезпечує розумність, обґрунтованість та адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову та забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки такий захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а спрямований саме на збереження спірних земельних ділянок і нерухомого майна, їх стану, що знаходиться у власності відповідача до вирішення справи по суті.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016 р., оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016 р., номер запису про державну реєстрацію статуту товариства № 4006407; скасування державної реєстрації статуту ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2016 р. оформленого протоколом № 2 від 29.06.2016 р., номер запису про державну реєстрацію статуту товариства № 4006407 з тих підстав, що у статуті ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» наявні положення, що суперечать положенням ЦК України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства», іншим нормативно-правовим актам України, що на думку позивача не можуть бути усунуті та порушують його права та інтереси як учасника товариства.

Згідно статуту директор товариства наділений повноваженнями щодо укладення без погодження з загальними зборами учасників договорів про розпорядження майном товариства, кредитних договорів з банківськими установами тощо, що можуть не відповідати інтересам засновників товариства та привести до збитковості його діяльності.

Невідповідність статуту товариства законодавству України тягне за собою неможливість учасників товариства брати участь у здійсненні фінансово-господарського контролю за діяльністю директора товариства в складі ревізійної комісії, що порушує належні позивачу права та інтереси.

Позивач стверджує, що відповідачем здійснюються активні дії та заходи, спрямовані на відчуження земельних ділянок та нерухомого майна товариства, що в свою чергу може призвести до зміни власника вищевказаного нерухомого майна, та відповідно ускладнить поновлення порушених прав позивача.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача про вжиття судом заходів забезпечення позову були заявлені ним 01.09.2017 р. Суд задовольнив вказану заяву, шляхом винесення відповідної ухвали від 12.09.2017 р.

Проте за день до винесення вищезазначеної ухвали, відповідачем були вжиті заходи щодо поділу земельної ділянки, розміром 39,5505 га на три земельні ділянки, меншого розміру 2,5001, 30,276 та 6,7744 га, відповідно, що на думку позивача створило підстави для їх подальшої реалізації без порушень відповідних приписів статуту товариства, якими обмежено повноваження директора на укладення договорів, сума яких перевищує 50% майна товариства.

Разом із тим, стороною відповідача до матеріалів справи були подані заперечення на відзив з долученням копій додаткових документів та, зокрема, копії протоколу загальних зборів ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» від 19.09.2016 р., з якого вбачається, що позивач був присутній на загальних зборах товариства та підтримав рішення щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки.

З огляду на вказані суперечливі обставини, а також те, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, не розглядав спір по суті та не надавав оцінки тим або іншим доказам сторін, шляхом визначення пріоритету одних над іншими, а також тієї обставини, що за заявою позивача порушено кримінальне провадження щодо підробки протоколу ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» від 23.06.2017 р., яким було внесено зміни видів діяльності товариства, колегія погоджується з позицією суду першої інстанції в частині вжиття таких заходів забезпечення позову як накладення арешту та заборони вчинення дій до розгляду справи по суті під час якого будуть з'ясовані всі обставини справи в їх сукупності.

В п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами та враховувати викладене в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

В п. 6.8 зазначеної постанови вказано, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов'язані з предметом спору.

Якщо у господарського суду є підстави вважати, що діями виконавчого або іншого органу, рішення про обрання якого оспорюється, може бути погіршено фінансовий стан юридичної особи або доведено його до стійкої неплатоспроможності, суд має право забезпечити позов шляхом заборони відчуження основних засобів, нерухомого майна та іншого майна товариства, чітко визначивши в ухвалі про забезпечення позову перелік майна, відчуження якого забороняється.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача і необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказані земельні ділянки та нерухоме майно відповідача та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження.

Отже, існує очевидна небезпека порушення прав, свобод та інтересів позивача, оскільки захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Крім того, колегією суддів враховано, що існує зв'язок між визначеним предметом спору і заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Посилання апелянта на ту обставину, що в мережі інтернет на сайті OLX.UA 11.09.2017 р. було розміщено оголошення про продаж ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» та належного йому майна, колегія суддів оцінює критично, адже достовірність цієї інфомації неможливо перевірити та достеменно встановити особу, що розмістила вказану об'яву.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 р. по справам №№904/4255/16 та 909/865/16.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не спростовують висновку місцевого господарського суду.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Київської області від 12.09.2017 р. у даній справі є такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 12.09.2017 р. у справі №911/2634/17 залишити без змін.

Справу №911/2634/17 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк