ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа № 925/1091/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від прокуратури: Архипенко В.О.

від позивача: Ліннік В.М. - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення 50 098,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50 098,62 грн. з яких: 32 981, 88 грн. заборгованості по орендній платі, 7 203,90 грн. плати за землю, 6 614,66 грн. витрат на водопостачання та водовідведення та вивіз сміття, 3 298,18 грн. штрафу на підставі договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 670 від 26.09.2008 року та договору № 670-а від 02.03.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

07.11.2017 представником прокуратури подано суду клопотання (а.с. 146) про припинення провадження у справі в зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу в сумі 33 198,38 грн. та просить суд стягнути з відповідача лише 16 900,24 грн. з них: 8 496,39 грн. заборгованості по орендній платі, 2 401,30 грн. відшкодування плати за землю, 1 102,75 грн. відшкодування витрат за вивіз сміття, 1 601,62 грн. відшкодування витрат на водовідведення та водопостачання та 3 298,18 грн. штрафу.

В судовому засідання представник прокуратури та позивач уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, а провадження у справі в частині стягнення 33 198,38 грн. припинити за відсутності предмету спору.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення 8 496,39 грн. заборгованості по орендній платі, 2 401,30 грн. відшкодування плати за землю, 1 102,75 грн. відшкодування витрат за вивіз сміття, 1 601,62 грн. відшкодування витрат на водовідведення та водопостачання визнає повністю, а в частині стягнення штрафу в розмірі 3 298,18 грн. визнає частково (на суму 3198,18 грн.), про що було надано заперечення ( а.с. 147).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи:

26.09.2008 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (далі - Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_4 (далі - Орендар, відповідач по справі) було укладено договір № 670 (далі - договір № 670) (а.с. 11-14) індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, у відповідності до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення площею 559,3 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області , вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежне оцінку станом на 01.09.08р. становить 1963500 (один мільйон дев'ятсот шістдесят три тисячі п'ятсот) грн. ( п. 1.1. договору № 670)

Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке здійснює продаж товарів підакцизної групи, організація видовищно-розважальної діяльності, розміщення торгівельного об'єкту з продажу алкогольних та тютюнових виробів ( п. 1.2. договору № 670).

Орендна плата вноситься на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) на право оренди державного Майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній за який є індекс інфляції) серпень 2008 р. -13749,21 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2008 р. визначається Орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень, жовтень 2008 р. ( п.3.1. договору № 670).

Орендна плата перераховується Орендарем самостійно щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, у співвідношенні:

50 % - 6874,61 грн. до державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходження об'єкта оренди;

50 % - 6874,60 грн. на розрахунковий рахунок Балансоутримувача відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду , за який здійснюється платіж ( п. 3.6. договору № 670).

В п. 5.5 договору № 67 Орендар зобов'язався своєчасно та повному обсязі сплачувати орендну плату.

Цей договір укладено на 2 роки 363 дні, що діє з 01 жовтня 2008 р. по 29 вересня 2011 р. включно ( п. 10.1. договору № 670) з правом пролонгації на новий строк в порядку, визначеному п. 10.4 договору.

Також 27.10.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та приватним підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір № 2 (а.с. 15) про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності , який були внесені зміни , а саме :

Пункт 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення першого поверху (364,кв.м.) та підвалу (191,0 кв.м.) загальною площею 555,1 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежне оцінку станом на 03.09.2011 і становить 1482596,47 (один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто шість гривень 47 коп.).

П. 3.1. договору: Орендна плата вноситься на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) на право оренди державного Майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній за який є індекс інфляції) вересень 2011 року - 9924,00 грн.

Орендна плата за жовтень 2011 року визначається Орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень 2011 року.

П. 10.1 договору: Цей договір укладено на 2 роки 363 дні, що діє з 29 вересня 2011 року до 26 вересня 2014 року включно.

У відповідності із п.1 та 6 ст. 283 Господарського процесуального кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно пунктів 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статей 18 і 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному об'ємі незалежно від наслідків господарського діяльності.

За твердженням позивача, відповідач має заборгованість по орендній платі станом на серпень 2017 року в розмірі 32 981,88 грн.

В ході розгляду справи відповідачем було здійснено частковий розрахунок в сумі 24 485,49 грн. по оренді, в зв'язку з чим представником прокуратури подано суду клопотання про припинення провадження в частині стягнення заборгованості по орендній платі на суму такої сплати.

Таким чином, заборгованість відповідача по орендній платі перед позивачем на день розгляду справи становить лише 8 496,39 грн. ( 32 981,88 - 24 485,49). Строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 8 496,39 грн. залишку боргу по оренді.

02.03.2015 між головним управлінням статистики у Черкаській області (далі - Балансоутримувач, позивач по справі) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - Орендар, відповідач по справі) було укладено договір № 670-а про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (а.с. 149-150), у відповідності до якого Балансоутримувач забезпечує надання комунальних послуг, в межах величин дозволених до використання, обслуговування і ремонт інженерного, технічного та іншого обладнання, яке перебуває на його балансі та за яке несе експлуатаційну відповідальність, ремонт та обслуговування будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі та за показниками приладів обліку, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором ( п. 1.1. договору № 670-а).

Відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, здійснюється згідно Додатку № 1 до даного договору , що є невід'ємною частиною Договору (п. 1.3. договору № 670-а).

Згідно додатку № 1 до договору № 670-а (зворотній а.с. 150) до переліку відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальні послуги входить:

1. Ремонт, обслуговування Будівлі, Майна.

2.Обслуговування, ремонт інженерного, пожежного та іншого обладнання.

3. Технічне обслуговування систем водопостачання та водовідведення.

4. Експлуатаційні витрати на електроустановки та мережі.

5. Плата за землю.

6. Вивіз сміття.

7. Водопостачання та водовідведення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статей 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач комунальних послуг зобов'язаний укласти договір та оплачувати спожиті комунальні послуги.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить також з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, у відповідності до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті послуг позивача за договором № 670-а не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем з яких: 2 401,30 грн. відшкодування плати за землю, 1 102,75 грн. відшкодування витрат за вивіз сміття, 1 601,62 грн. відшкодування витрат на водовідведення та водопостачання, що підтверджується матеріалами справи та самим відповідачем у запереченні на позовну заяву.

Власні розрахунки для відшкодування відповідачем земельного податку, витрат на водопостачання і водовідведення, за вивезення твердих побутових відходів, позивач навів у письмових поясненнях від 03.11.2017 (а.с. 122).

Відповідач не надав суду доказів неотримання послуг за договором між сторонами № 670-а чи існування спору з приводу якості цих послуг.

В ході розгляду справи сторонами було звірено розрахунки за послугами по договору № 670-а (за наданими позивачем первинними документами про його витрати на комунальні послуги та земельний податок) і представник відповідача підтвердив існування боргу перед позивачем по відшкодуванню земельного податку, вивезенню ТПВ, відшкодуванню витрат водопостачання і водовідведення, які наведено позивачем у письмових поясненнях від 07.11.2017 та остаточно розраховано станом на листопад 2017 (а.с. 145).

За умовами договору № 670-а відповідач повинен вносити плату за отримані комунальні послуги не пізніше 25 числа поточного місяця.

Суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача 2 401,30 грн. відшкодування плати за землю, 1 102,75 грн. відшкодування витрат за вивіз сміття, 1 601,62 грн. відшкодування витрат на водовідведення та водопостачання.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 298,18 грн. штрафу на підставі п. 3.8 договору № 670, яким передбачено, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

За умовами п. 3.6. договору № 6710 орендна плата перераховується відповідачем на користь позивача не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач доводить, що борг по орендній платі у відповідача виник за квітень, травень і червень 2017 року на загальну суму 32 981,88 грн., з яких і вирахувано штраф у сумі 10%.

Суд погоджується із запереченнями відповідача про те, що позивач при розрахунку штрафу не враховано дві сплати відповідачем по 500 грн. кожна у червні 2017 року (а.с. 84-85), які зменшують суму боргу по оренді до 31 981,88 грн. Тому сума штрафу до стягнення становить лише 3 198,19 грн.

Забезпечення виконання зобов'язання штрафом відповідає ст. 549 ЦК України, якою визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з частиною другою статті 43 та статтею 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (стаття 32 цього Кодексу).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За приписами процесуального законодавства, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, докази проведення повного розрахунку за позовними вимогами у справі відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач довів наявність порушеного права та обґрунтованість підстав для задоволення позовних вимог, однак позов підлягає до часткового задоволення - з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 496,39 грн. боргу по оренді, 2401,30 грн. боргу по відшкодуванню земельного податку, 1102,75 грн. боргу по відшкодуванню витрат по вивезенню ТПВ, 1601,62 грн. боргу по відшкодуванню витрат з водопостачання та водовідведення, 3 198,19 грн. штрафу по прострочених орендних платежах за договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 670 від 26.09.2008 року та № 670-а від 02.03.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 600,00 грн. судового збору повністю, оскільки спір виник з вини відповідача.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України. -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Головного управління статистики у Черкаській області (ідентифікаційний код 12357999, АДРЕСА_2) -- 8 496,39 грн. боргу по оренді, 2401,30 грн. боргу по відшкодуванню земельного податку, 1102,75 грн. боргу по відшкодуванню витрат по вивезенню ТПВ, 1601,62 грн. боргу по відшкодуванню витрат з водопостачання та водовідведення, 3 198,19 грн. штрафу по прострочених орендних платежах за договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 670 від 26.09.2008 року та № 670-а від 02.03.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю, а також 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В частині решти стягнення штрафу у позові відмовити.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 16 листопада 2017

Суддя Н.М. Спаських