ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.2017 Справа № 904/8853/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Синельникове Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 25 016,00 грн. заборгованості за договором оренди, 533,97 грн. 3% річних, 835,33 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність №2143 від 22.09.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №221 від 06.03.2017 року

ФОП ОСОБА_2, посвідчення на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь 25 016,00 грн. заборгованості з орендної плати, 533,97 грн. 3% річних, 835,33 грн. втрат від інфляції та 3 500 грн. плата за послуги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором оренди приміщення від 01.02.2017 року, щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Ухвалою суду від 11.10.2017 року порушено провадження, розгляд справи призначено на 02.11.2017.

Відповідач згідно відзиву проти задоволення позовних вимог заперечує та посилається на неукладеність договору оренди приміщення від 01.02.2017р., оскільки сторони не досягли згоди щодо предмету договору, а саме, договір не має посилання на номер приміщення, яке передається в оренду та не відображено таке приміщення на схематичному плані будівлі за адресою АДРЕСА_1 Окрім того, відповідач зазначає, що за даним договором приміщення за актом здачі-прийому не передавалося. Відповідач займає приміщення розміром 80 кв.м за іншим договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2016р., укладеного між відповідачем та попереднім власником приміщення ОСОБА_5, строк дії якого до 01.09.2018р.

В судовому засіданні 14.11.2017р. позивач надав письмові пояснення, згідно яких проти відзиву заперечував, та наголосив на тому, що спірне нежитлове приміщення було передано відповідачу в оренду, відповідно до умов Договору оренди від 01.02.2017р., що підтверджується актом здачі-приймання нежитлового приміщення від 01.02.2017р.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 14.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору оренди приміщення від 01.02.2017 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Фізичною- особою підприємцем ОСОБА_2 (орендар), в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.1.2, 1.3 Договору приміщення, яке передається в оренду (надалі - приміщення), знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має загальну площу 50 кв. м і належить орендареві на підставі права власності. Приміщення надається орендареві для використання його у підприємницькій діяльності.

Пунктом 2.1., 2.3 Договору передбачено, що приміщення передається орендодавцем і приймається в оренду орендарем на умовах сплати останнім орендодавцю плати за користування приміщенням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений орендодавцем. Витрати орендаря за спожиті комунальні послуги входять до складу орендної плати та окремо орендарем не сплачуються.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що орендна плата підлягає сплаті до 15 числа місяця, поточного за поточним та становить 5 000,00 грн. (ПДВ не передбачений) за місяць оренди. Розмір орендної плати може бути переглянутий та змінений один раз на рік за згодою сторін, про що укладається додаткова угода до даного Договору.

Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання усіма сторонами і діє з 01 лютого 2017 по 01 грудня 2019. У разі, якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії Договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому до числа істотних умов договору відносяться у тому числі умови про його предмет.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення у оренду засвідчується актом здачі-приймання приміщення у оренду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі-приймання. Обов'язок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні Договору.

Разом з тим, позивачем не надано доказів передачі відповідачу в оренду приміщення за актом приймання передачі, не надано доказів звернення до відповідача з вимогою підписання такого акту, оскільки умовами Договору оренди приміщення від 01.02.2017р. такий обов'язок покладено саме на позивача.

Позивачем, в матеріали справи надано план приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1. При цьому позивачем не зазначено, яке саме приміщення орендує відповідач, якою площею, та де саме воно розташоване на плані приміщення, як не надано такої інформації і в судовому засіданні на вимогу суду.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи відсутність доказів передачі майна позивачем в оренду відповідачу та недоведеність факту передачі майна саме за договором оренди приміщення від 01.02.2017р., суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 193, 283 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.11.2017

Суддя Е.М. Бондарєв