ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017р. Справа № 917/1457/17

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м.Полтава, 36000, ідент. код 21076316

до Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, вул. Стрітенська, 19, м.Полтава, ідент. код 03365854

про примусове виконання рішення

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№ 01/3412 від 13.09.2017 року

від відповідача: не з"явились

07.11.2015 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Розглядається позовна заява про зобов"язання Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради виконати п.п. 3 та 4 резолютивної частити рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2017 року № 01/26-рш по справі № 01-07-50/05-2017, а саме:

- п.3 зобов'язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом запровадження здійснення належного контролю щодо надання КП «Житлова експлуатаційна дільниця №2» мешканцям м.Полтава послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, в т.ч. прибирання прибудинкових територій «червоних ліній» та ще постійного здійснення підприємством перерахунків споживачам за ненадані або надані не в повному обсязі послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

- п.4. зобовязати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вжити заходів щодо повернення до місцевого бюджету профінансованих КП «Житлово-експлуатаційна дільниця № 2» бюджетних коштів.

Відповідач в судове засідання не з"явився, направив на адресу суду відзив на позов, в якому просить в позові відмовити, оскільки позовні вимоги не відповідають діючому законодавству.

Позивач, Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України свої доводи в підтримання позову мотивує тим, що:

підприємство надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також прибирання прибудинкових територій «червоних ліній».

В ході розгляду справи №01-02-50/04-2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» Полтавської міської ради (далі - КП «ЖЕО №2»), підприємство не мало необхідної кількості працівників (двірників) наслідком чого стало неякісне надання КП «ЖЕО №2» послуг з прибирання прибудинкових територій, в т.ч. «червоних ліній» у зимовий період 2016-2017 років, які надавались мешканцям міста Полтава, що призводить до збільшення випадків травматизму серед мешканців міста Полтави.

У ході розгляду справи територіальним відділенням доведено факт вчинення порушення прав споживачів КП «ЖЕО №2». Як доведено матеріалами справи №01-02-50/04-2017:

-КП «ЖЕО №2» у 2016 році та у січні 2017 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, з прибирання прибудинкової території (в т.ч. прибудинкова територія «червона лінія) в межах обслуговуючих територій міста Полтави з часткою 100 відсотків;

-дії КП «ЖЕО №2» щодо неякісного надання послуг з прибирання прибудинкових територій у зимовий період 2016-2017 року, які надаються мешканцям багатоквартирних будинків м.Полтава та щодо неякісного надання послуг з прибирання прибудинкових територій «червоних ліній» у зимовий період 2016-2017 року є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

УЖКГ Полтавського міськвиконкому, як виконавчий орган Полтавської міської ради на якого згідно Положення покладено обов'язок щодо здійснення управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; здійснення контролю у забезпеченні населення міста житлово-комунальними послугами необхідного рівня та якості, не виконує покладених на нього обов'язків щодо здійснення перевірок діяльності КП «ЖЕО №2» при наданні останнім послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, прибирання прибудинкових територій та «червоних ліній».

Відсутність контролю з боку УЖКГ Полтавського міськвиконкому за діяльністю КП «ЖЕО № 2» створює передумови для зловживання останнім монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з прибирання прибудинкової території, що є складовою послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та прибирання «червоних ліній», що. в свою чергу, призводить до ущемлення інтересів споживачів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, суд -встановив, що вимоги позивача не є обґрунтованими як нормами матеріального права, так і документально, а отже задоволенню не підлягають, з огляду на наступне:

Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб'єктів господарювання, зокрема, у сфері монополізму та конкуренції - з питань додержання останніми антимонопольно-конкурентного законодавства (ст. 19 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частина 2 ст. 1 ГПК України визначає, що лише у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

За п. 3 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Повноваження та компетенція органів АМКУ приведена в ст. ст. 7, 12, 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Стаття 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», до якої відсилається в позові і ТВ АМКУ, визначає підстави звернення до суду, а не до господарського суду, а саме:

- визнання недійсними нормативно-правових та інших актів, зокрема рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю чи розірвання угоди в разі невиконання ними у встановлені строки рішень органів Антимонопольного комітету України про скасування або зміну актів, прийнятих органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю, або про розірвання угоди;

- стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені;

- припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України;

- безоплатне вилучення товарів з неправомірно використаним позначенням та (або) копій виробів іншого суб'єкта господарювання;

- вилучення, накладення арешту на майно, документи, предмети, інші носії інформації у місцях проживання та інших володіннях особи;

- з інших підстав, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява не містить обґрунтування з посиланням на законодавчий акт, який би містив припис щодо розгляду спірного питання (спонукання господарським судом виконання рішень органів АМКУ) і щодо повноважень чи віднесення до компетенції органів АМКУ в частині висновків, що містяться в п.п.3, 4 рішення адмінколегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2017 року № 01/26-рш.

Статті 25 Закону України" Про антимонопольний комітет України» дійсно приписує, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання, територіальні відділення Антимонопольного комітету України в звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви позови, скарги до суду, в тому числі про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Однак, за наведеного вище, позивач повинен довести не тільки право звернення до суду, а і порушення прав , що надані йому в межах здійснення його компетенції та у спосіб захисту в суді, що приведено в ст. 16 ЦК України та ст.20 ГК України.

Позов не містить обґрунтувань та доказів щодо підстав та компетенції відділення, і зокрема його адмінколегії, закріплювати своїми рішеннями вимоги до суб'єктів господарювання щодо зобов'язання здійснення будь-яких перерахунків та повернення іншим господарюючим суб'єктам коштів.

Компетенція адміністративних колегій Антимонопольного комітету України та адміністративних колегій територіального відділення Антимонопольного комітету України закріплена ст. 14 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України", за якою, зокрема п. 10 частини 1 цієї норми, визначено, що адмінколегія має повноваження "надавати обов'язкові для розгляду рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, субєктам господарювання, обєднанням щодо припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють".

Рекомендація (за визначенням поняття в Юридичній енциклопедії ) є дією у вигляді доручення компетентного органу, що не має обов'язкової сили.

Враховуючи наведене та приписи ст.14 Закону України "Про антимонопольний комітет України", п.п.3 та 4 рішення № 01/26-рш можуть носити тільки рекомендаційний характер без застосування санкцій і такий спосіб захисту як зобов"язання виконавчий орган виконати ці пункти рішення адмінколегії територіального відділення Антимонопольного комітету України без вказівок на конкретні дії, ставить в залежність реальність виконання рішення суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 33 та ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та у вибраний позивачем спосіб захисту права задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 38, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.11.2017р.

Суддя Іванко Л.А.