ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Справа № 922/2257/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участі представників:

Куп'янської міської ради - Паркаренко Г.Ю. (дов. від 07.09.2017)

ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (дов. від 10.08.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (вх.№2962 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2257/17

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Куп'янськ

до 1.Управління економіки Куп'янської міської ради, м. Куп'янськ

2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Куп'янськ

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2257/17 (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним укладений між Управлінням економіки Куп'янської міської ради Харківської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 договір №185 від 21.12.2015 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Стягнуто з Управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - 800 грн. судового збору. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - 800 грн. судового збору.

ФОП ОСОБА_2 з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2257/17 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач 2 зазначає, що підставою для укладання договору стало рішення конкурсного комітету від 27.10.2015 введене в дію рішенням виконавчого комітету Куп'янської міської ради від 15.12.2015 №500 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників». Вказане рішення конкурсного комітету про визначення ФОП ОСОБА_2 переможцем конкурсу на даний час є чинним та ніким не оскаржено. На думку скаржника, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, порушив норми ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено, що договір укладений з порушенням чи недотриманням вимог чинного законодавства, а також не зазначено, яким чином цей договір зачіпає права позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 09.11.2017.

31.10.2017 від Управління економіки Куп'янської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 1 просив задовольнити апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 (вх.№11011).

У судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Куп'янської міської ради підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2015 проведено засідання конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп'янськ, яке оформлене відповідним протоколом.

Рішенням конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників від 27.10.2015 у відповідності до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.12.2008 та згідно Протоколу засідання конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників від 27.10.2015, зокрема, не допущено до участі у конкурсі ФОП ОСОБА_4 з підстав невідповідності пропозицій, поданих для участі у конкурсі на об'єкт № 2 перевізником - претендентом ФОП ОСОБА_4 в частині відсутності транспортного засобу пристосованого для перевезення пасажирів з обмеженими фізичними можливостями, основним умовам конкурсу. Допущено до участі у конкурсі на об'єкт № 2 міський автобусний маршрут №14 «Цукрокомбінат - м.н. Ювілейний» ФОП ОСОБА_2 Визнано переможцем конкурсу та надано право здійснювати на об'єкті конкурсу №2 перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті: №14 «Цукрокомбінат - м.н. Ювілейний» двома транспортними засобами, без урахування резервних, від 14 пасажиромісць, категорії М2 клас А - ФОП ОСОБА_2 Рекомендовано організатору укласти договір з переможцем конкурсу терміном на 5 років.

Рішенням Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області №500 від 15.12.2015 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників» введено в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників за результатами проведеного 27.10.2015 конкурсу серед перевізників - претендентів. Доручено Управлінню економіки Куп'янської міської ради разом з робочим органом провести підготовчу роботу та укласти договори з перевізниками, зокрема, ФОП ОСОБА_5, терміном на 5 років.

21.12.2015 між Управлянням економіки Куп'янської міської ради та ОСОБА_2 у відповідності до рішення Куп'янської міської ради від 15.12.2015 №500 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників» укладено договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №185, відповідно до умов якого організатор надає перевізникові право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №14 «Цукрокомбінат - м.н. Ювілейний» на умовах конкурсу, а перевізник зобов'язується надавати ці послуги на умовах, передбачених цим договором, Законом України «Про автомобільний транспорт» зі змінами та доповненнями, постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», наказом Міністерства транспорту України від 15.07.2013 №480 «Про затвердження Порядку організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом», рішеннями Куп'янської міської ради та її виконавчого комітету та іншими законодавчими та нормативно-правовими актами у сфері автомобільного транспорту.

04.10.2016 постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області по справі №628/961/16-а за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Куп'янської міської ради, Управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області про визнання дій органів місцевого самоврядування протиправними та скасування рішень, визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп'янської міської ради №366 від 15.09.2015 "Про затвердження маршрутної мережі транспорту загального користування м. Куп'янська" в частині встановлення у маршрутній мережі транспорту загального користування м. Куп'янська (додаток до вказаного рішення) у графі маршрут № 6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний" вимог: пасажиромісткість від 20 пасажирів, категорія комфортності та клас транспорту М3, клас II;

- визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп'янської міської ради №367 від 15.09.2015 "Про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" з додатком 1 в частині проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування по маршруту №6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний" із визначенням категорії, класу автобусу та кількості місць для сидіння: М3, клас II, від 20 (пас. місць), режиму руху експресний та звичайний режими руху та визначенням умов конкурсу на маршрут №6 "Промбуд -3 - м-н Ювілейний";

- визнано протиправними дії Виконавчого комітету Куп'янської міської ради, Управління економіки Куп'янської міської ради та конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників виконавчого комітету Куп'янської міської ради з призначення, організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп'янська, за об'єктами конкурсу: маршрут № 6 Промбуд-3 - м-н. Ювілейний та маршрут №14 Цукрокомбінат - м-н. Ювілейний, який відбувся 27 жовтня 2015 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп'янської міської ради від 15 грудня 2015 року №500 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 04.10.2016 по справі №628/961/16-а залишено без змін.

ФОП ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області (відповідач 1) та ФОП ОСОБА_2 (відповідач 2) про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору №185 від 21.12.2015 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Обґрунтовуючи позовну заяву ФОП ОСОБА_4 зазначив, що встановлені судами у справі №628/961/16-а обставини, свідчать про те, що права позивача як учасника конкурсу були порушені, а обставини, які передували укладенню спірного договору, вимогам закону не відповідають та скасовані у судовому порядку. Договір №185 від 21.12.2015 унеможливлює призначення та проведення нового конкурсу щодо того ж об'єкту та позбавляє позивача прийняти в ньому участь на рівних, передбачених законом, умовах.

Суд першої інстанції дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог задовольнив їх у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. ч. 2 та 3 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Таким чином захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" надано в Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004. Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам".

Підстави для визнання правочину недійсним унормовані статтею 215 Цивільного кодексу України, за приписами якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним судом.

Згідно з ч. 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одні із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 цього кодексу.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1). На підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку (п.2.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, як це слідує з ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 7, 43 - 45 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також п.п. 1, 5, 8, 46, 47, 49, 51, 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 р. (далі - Порядок №1081), укладається організатором за результатами проведеного конкурсу та відповідно є єдиною підставою для здійснення перевезень на маршрутах загального користування.

Статтею 43 Закону "Про автомобільний транспорт" передбачено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах є, серед іншого, створення конкурентного середовища (п.5 Порядку №1081).

Пунктом 46 Порядку №1081 передбачено, що переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу (п. 51 Порядку №1081).

Відповідно до п. 53 Порядку №1081 організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Як вже зазначалось, спірний договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №185 від 21.12.2015 укладений у відповідності до рішення Виконавчого комітету Куп'янської міської ради від 15.12.2015 р. №500 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників". Зазначеним рішенням Виконавчого комітету Куп'янської міської ради від 15.12.2015 р. №500 було введено в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників за результатами проведеного 27.10.2015 конкурсу серед перевізників-претендентів, у тому числі визначено переможцем ФОП ОСОБА_2 на об'єкті конкурсу маршрут №14 "Цукрокомбінат - м-н Ювілейний".

Таким чином підставою для укладення спірного договору є рішення Виконавчого комітету Куп'янської міської ради від 15.12.2015 №500 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників".

Згідно матеріалів справи ФОП ОСОБА_4 подавалася заява на участь у проведенні конкурсу щодо міського автобусного маршруту №14 "Цукрокомбінат - м-н Ювілейний". Однак до участі в конкурсі ФОП ОСОБА_4 допущений не був.

Куп'янським міськрайонним судом Харківської області при розгляді справи №628/961/16-а досліджувались обставини порушення прав та інтересів позивача. У постанові Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 04.10.2016 у справі №628/961/16-а дії Виконавчого комітету Куп'янської міської ради та Управління економіки Куп'янської міської ради з призначення, організації та проведення 27.10.2015 конкурсу визнані судом неправомірними, упередженими, недобросовісними, дискримінаційними, нерозсудливими, вчиненими всупереч використанню повноважень з метою, з якою це повноваження надано, без дотримання принципу рівності перед законом та без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що законна можливість укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування можлива при сукупності юридичних фактів (фактичного складу), які включають, зокрема, призначення, організацію, проведення конкурсу з перевезення пасажирів, затвердження результатів конкурсу уповноваженим органом, виключно за наявності яких можливе укладення відповідного договору.

Укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом за відсутності вказаних фактичних обставин чи їх юридичній нікчемності є незаконним.

Встановлені адміністративними судами у справі №628/961/16-а обставини свідчать, що права позивача, як особи, яка подала заяву на участь в конкурсі за об'єктом маршрут №14 "Цукрокомбінат - м-н Ювілейний", що відбувся 27 жовтня 2015 року, були порушені, а обставини, які передували укладенню спірного договору, вимогам закону не відповідають та скасовані у судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для визнання недійсним договору №185 від 21.12.2015 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підвідомчості даного спору господарському суду, з огляду на те, що правовідносини мають господарських характер, а спір виник саме з договірних правовідносин.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2257/17.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2017 у справі №922/2257/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.11.17

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Шевель О. В.