ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2017 р.Справа № 5023/5722/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши справу

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
про визнання банкрутом
за участю :

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2011 р. визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого як суб'єкт підприємницької діяльності виконкомом Харківської міської ради 25.10.2001 р. за адресою: 61003, АДРЕСА_1, банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Самойленко Ольгу Миколаївну (ліцензія серія АГ № 580365 від 12.08.2011 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), яку зобов'язано в строк до 24.11.2012 року виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2015р. задоволено заяву ліквідатора арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, припинено обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича, призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.04.2016 задоволено заяву арбітражного керуючого Саутенка С.О. про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора ФО П ОСОБА_1, припинено обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича, призначено ліквідатором фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ткаченка Олександра Анатолійовича, зобов'язано арбітражного керуючого Ткаченка О.А. виконати у повному обсязі вимоги постанови суду від 22.11.2011 року.

Ухвалою суду від 17.08.2017р. прийнята до розгляду заява ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником, а саме ТОВ "ФК "Форінт" на його правонаступника ОСОБА_2, заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 05.10.2017р.

Ухвалою суду від 05.10.2017р. розгляд справи та заяви відкладено на 31.10.2017р.

У судове засідання 31.10.2017р. з'явився представник ОСОБА_2 та ліквідатор, інші учасники судового процесу не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи та заяви ОСОБА_2 були повідомлені належним чином.

Суд дійшов висновку, що нез'явлення учасників судового процесу не перешкоджає розгляду справи та заяви ОСОБА_2

У судовому засіданні 31.10.2017р. в розгляді справи та заяви оголошено перерву до 16.11.2017р. о 12:30 год.

У судових засіданнях представник ОСОБА_2 підтримала подану заяву, послалась на те, що ОСОБА_2 набула право вимоги до ФО П ОСОБА_1 за генеральною кредитною угодою № 07-01-56-08 від 13.03.2008р., кредитним договором № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р., договором іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., договором поруки № 07-01-56/2-08 від 13.03.2008р., договором поруки № 07-01-56/3-08 від 13.03.2008р. згідно договору відступлення права вимоги, що був укладений ОСОБА_2 з ТОВ "ФК "Форінт" 29.06.2017р.

ТОВ "ФК "Форінт" 29.08.2017р. надіслало електронною поштою відзив на заяву, в якому підтримало заяву ОСОБА_2 та просило її задовольнити.

Ліквідатор 31.10.2017р. подав письмові пояснення, в яких роти заміни кредитора не заперечував.

Вислухавши представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

АТ "Райффайзен Банк Аваль" було первісним кредитором банкрута, вимоги якого виникли на підставі Генеральної кредитної угоди № 07-01-56-08 від 13.03.2008р. та кредитного договору № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р.

Вимоги банку були частково забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: в іпотеку Банку банкрутом було передано нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ. ІІІ. 1-13, 15-19 в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (договір іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р.). Вказане майно належало банкруту на праві власності.

08.12.2016р. між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого (п.п.2.1, 2.2) ПАТ "Вектор Банк" зобов'язалось передати АТ "Райффайзен Банк Аваль" загальну суму фінансування, а АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступити ПАТ "Вектор Банк" права вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобов'язаннями, так і за забезпечувальними.

08.12.2016р. між АТ "Райффайзен Банк Аваль" (цедент) та ПАТ "Вектор Банк" (цесіонарій) був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно п.1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08 грудня 2016р., цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Договори іпотеки).

Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016р. "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., що був укладений зі ОСОБА_1

08.12.2016р. між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого (п.п. 2.1, 2.2) ТОВ "ФК "Форінт" зобов'язалось передати ПАТ "Вектор Банк" загальну суму фінансування, а ПАТ "Вектор Банк" відступити ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобов'язаннями, так і за забезпечувальними.

Згідно реєстру відступлених прав за договором факторингу від 08.12.2016р., який є невід'ємною частиною договору, ТОВ "ФК "Форінт" було відступлено заборгованість ОСОБА_1 за генеральною кредитною угодою № 07-01-56-08 від 13.03.2008р. та кредитним договором № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р.

08.12.2016р. між ПАТ "Вектор Банк" (цедент) та ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (цесіонарій) був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно п.1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08 грудня 2016р., цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Договори іпотеки).

Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016р. "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., що був укладений зі ОСОБА_1

Ухвалою суду від 12.04.2017р. здійснено заміну кредитора у справі, а саме публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" замінено на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34, офіс 212, код 40658146).

Вказаною ухвалою суд встановив, що ПАТ "Вектор Банк" є правонаступником АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо набуття права вимоги за генеральною кредитною угодою № 07-01-56-08 від 13.03.2008р., кредитним договором № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р. та іпотечним договором № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., що були укладені АТ "Райффайзен Банк Аваль" зі ОСОБА_1, а ТОВ "ФК "Форінт", відповідно, є правонаступником ПАТ "Вектор Банк" щодо набуття права вимоги за генеральною кредитною угодою № 07-01-56-08 від 13.03.2008р. та кредитним договором 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р. та іпотечним договором № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., що були укладені АТ "Райффайзен Банк Аваль" зі ОСОБА_1

В подальшому ТОВ "ФК "Форінт" уклало з ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги від 29.06.2017р., згідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор (ТОВ "ФК "Форінт") відступає новому кредитору (ОСОБА_2.) право вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення.

Згідно визначення термінів (понять), що вжиті в даному Договорі, під правом вимоги розуміється всі наявні грошові/негрошові права вимоги первісного кредитора до боржника, поручителя, станом на дату відступлення права вимоги, що включає в себе право вимагати виконання грошового зобов'язання по сплаті основної суми заборгованості по кредиту, відсотків, штрафних санкцій (за наявності) тощо. Під поняттям "кредитний договір" розуміється : генеральна кредитна угода за № 07-01-56-08 від 13.03.2008 р., кредитний договір за № 110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 р., що укладені між АТ "Райффайзен Банк Аваль" і боржником (ФОП ОСОБА_1.), а також додаткові угоди до них. Згідно визначення термінів (понять), що вжиті в даному Договорі, під договорами забезпечення розуміються договори, укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань боржника (ФО П ОСОБА_1.) за кредитним договором, а саме: договір іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1989, згідно якого в іпотеку АТ "Райффайзен Банк Аваль" було передано нежитлові приміщення 1-го поверху № II, ІІІ, 1-13, 15-19 в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 договір поруки № 07-01-56/2-08 від 13.03.2008 р., що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Приватним підприємством "БОСТ - ПЛЮС"; договір поруки № 07-01-56/3-08 від 13.03.2008 р., що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_11, що укладені в забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою за № 07-01-56-08 від 13.03.2008 р., Кредитним договором за № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 р.

Згідно п. 1.3 Договору відступлення права вимоги під "правом вимоги" розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника ОСОБА_1 за Кредитними договорами, яка існує на дату укладення цього Договору та складає суму 874929 доларів США 32 цента. Одночасно з відступленням прав вимоги до Нового кредитора переходять всі права Первісного кредитора за усіма судовими рішеннями та виконавчими провадженнями, які існують на дату підписання цього договору, щодо стягнення з боржника коштів за генеральною кредитною угодою за № 07-01-56-08 від 13.03.2008 р., кредитним договором за № 110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 р. Також під правом вимоги розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника можливих сум штрафних санкцій, неустойки, збитків тощо, що належать до плати за користування кредитними коштами, що передбачено кредитними договорами та чинним законодавством України.

Згідно п. 2.1 Договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов'язаний перерахувати первісному кредитору суму за відступлення права вимоги в розмірі 130650,00 грн. в день підписання договору.

На виконання умов п. 2.1 Договору відступлення права вимоги ОСОБА_2 було перераховано на рахунок ТОВ "ФК "Форінт" 130650,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 29.06.2017р., яка надана до матеріалів справи.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги первісний кредитор передав ОСОБА_2, а остання прийняла право грошової вимоги, про що складений відповідний акт приймання-передачі права вимоги від 29.06.2017р.

Крім того, 29.06.2017р. між ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій) був укладений договір відступлення прав за договором іпотеки, згідно п.1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм Договору відступлення права вимоги від 29 червня 2017р., цедент передає, а цесіонарій приймає права за договором іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що при відступленні прав вимоги зобов'язання не припиняються, не змінюються - залишаються одним і тим самим; відбувається тільки заміна сторони кредитора. Відповідна заміна відбувається і в іпотечному договорі - новий кредитор стає іпотекодержателем.

Договори, за якими здійснюється в даному випадку відступлення права вимоги, є кредитним договором та договором іпотеки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах, такими особами є банк або інша фінансова установа, при цьому такий перелік є вичерпним. Стаття 1054 Цивільного кодексу України не передбачає фізичну особу як кредитора в кредитних відносинах.

Отже, ні фізична, ні юридична особа, якщо вона не є банком або іншою фінансовою установою, не можуть бути кредитодавцями, а, відповідно, і іпотекодержателями за договором іпотеки, який забезпечує виконання зобов'язання за кредитним договором.

Заявником та ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" надані письмові пояснення, в яких вони вказують на те, що укладений ними договір відступлення права вимоги від 29.06.2017р. не є договором факторингу, зазначають, що в самому договорі сторони вказали, що відступлення права вимоги не є фінансовою послугою, в тому числі факторингом.

Однак, суд повторно звертає увагу на те, що відступлення грошової вимоги відбулось щодо кредитного договору, укладення якого містить певні вимоги до кредитодавця, при цьому ТОВ "ФК "Форінт" є фінансовою установою та набуло право вимоги до боржника, яке передає ОСОБА_2, саме на підставі договору факторингу, отже передача таких прав в подальшому можлива лише банку або іншій фінансовій установі, а не фізичній особі.

При цьому, здійснивши аналіз змісту Договору відступлення права вимоги від 29.06.2017р., суд вважає, що такий договір містить ознаки договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зокрема, Договором передбачено, що грошова вимога до боржника уступається кредитором (ТОВ "Фінансова компанія "Форінт") в обмін на грошові кошти, які новий кредитор (ОСОБА_2.) зобов'язалося сплатити останньому, тобто за умовами Договору фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останньому грошової вимоги цієї особи до третьої особи (боржника).

Правовідносини стосовно фінансування під відступлення права грошової вимоги урегульовано главою 73 ЦК України.

Так, частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (частина перша статті 1084 ЦК України).

Разом із тим щодо суб'єктного складу таких правовідносин частина третя статті 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За пунктом 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

У частині першій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Однак, ОСОБА_2 не є особою, яка може надавати фінансові послуги у формі факторингу.

Відповідно до частин першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не може бути стороною ні кредитного договору, ні договору факторингу, яким фактично є договір про відступлення права вимоги від 29.06.2017р., а отже положення договору про відступлення права вимоги від 29.06.2017р. не відповідають вимогам закону та на підставі такого договору не може бути замінено кредитора боржника в справі про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником.

Керуючись ст. ст. 5, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 512-514, 1054, 1077, 1079 Цивільного кодексу України, ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником.

Ухвалу направити банкруту, кредиторам, ліквідатору, ОСОБА_2

Суддя Яризько В.О.