РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017Справа №910/11525/17

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція»

До Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія

«Київміськбуд»

Про стягнення 251 308,42 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Кирильчук В.В. - представник за довіреністю № б/н від 01.07.17.

Від відповідача: Черноус О.І. - представник за довіреністю № 00085/0/14-7 від 19.07.17.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення 178 082,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2017р. порушено провадження у справі № 910/11525/17 та призначено її до розгляду на 22.08.2017р. о 11-20.

В судовому засіданні 22.08.2017р. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 14.09.201р. о 10-30.

В судовому засіданні 14.09.2017р. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 28.09.2017р. о 10-30.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2017р. продовжено строк вирішення спору у справі № 910/11525/17 на п'ятнадцять днів.

Представник позивача 28.09.2017р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав письмові заперечення на відзив, та в судовому засіданні підтримав клопотання про витребування доказів від Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Відповідно до даного клопотання позивач просив суд витребувати у відповідача відомості про перелік нерухомого майна в будинку із зазначенням загальної площі, що розташовується за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 30, майнові права на яке належить відповідачу та не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також перелік нерухомого майна, права на яке були відчужені відповідачем після 01 жовтня 2016 року із зазначення дати відчуження третім особам для встановлення періоду часу, коли відповідач був власником майнових прав.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що позивач звертався до відповідача з відповідним листом № 170609-1 від 09.06.17., в якому просив надати інформацію, яка вказана в клопотанні.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2017р. зазначавє, що станом на день розгляду даної справи відповіді Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» на вказаний лист не отримувало.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання позивача.

Розглянувши в судовому засіданні 28.09.2017р. клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою від 28.09.2017р. судом було відкладено розгляд справи на 17.10.2017р.

17.10.2017р. представником позивача було подано письмові пояснення по справі, а також заяву про збільшення позовних вимог, в якій заявник просив стягнути з відповідача основини борг в сумі 230 532,42 грн., інфляційні втрати в розмірі 19 175,02 грн. та 3% річних в сумі 1600,38 грн.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Враховуючи, що заява Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України остання прийнята господарським судом.

Представником відповідача 17.10.2017р. через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позову надав заперечення.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.10.2017р. було оголошено перерву до 09.11.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2017р. підтримав заявлені позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення та просить суд їх задовольнити, а також подав письмові пояснення.

Відповідач у відзиві на позов та в усних поясненнях проти позову заперечує.

В судовому засіданні 09.11.2017р. на підставі приписів ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частинами 1,2, 6 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку.

Як свідчать матеріали справи, 04.05.2016р. співвласниками багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, було створено та зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», на підтвердження чого до матеріалів справи представлено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.1 розділу ІІ статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» в редакції, що затверджена протоколом установчих зборів №1 від 16.04.2016р. - 29.04.2016р. співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

З представлених суду документів, а саме інформаційної довідки №900027613 від 20.06.2017р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» є власником квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30.

За приписами ч.1,2 ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом) (ч.ч.5, 6 ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ч.9 ст.10 вказаного нормативно-правового акту дДо виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об'єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об'єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об'єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено обов'язки співвласників, зокрема, виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.

Згідно п.1 розділу ІІІ статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» в редакції, що затверджена протоколом установчих зборів №1 від 16.04.2016р. - 29.04.2016р. співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об'єднання.

Пунктом розділу ІІІ статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» передбачено, що до виключної загальних зборів належать, в тому числі: визначення порядку сплати внесків і платежів співвласників; визначення переліків та розмірів внесків і платежів співвласників.

У п.11 статуту позивача вказано, що рішення загальних зборів учасників, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування та на Інтернет-ресурсах. За рішенням загальних зборів воно може бути надіслане у письмовій формі співвласнику під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Співвласник має право знайомитись з протоколами загальних зборів, робити з них виписки та зобов'язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень (п.п.1, 2 розділу VI статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» в редакції, що затверджена протоколом установчих зборів №1 від 16.04.2016р. - 29.04.2016р. співвласників багатоквартирного будинку).

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2016р. було проведено загальні збори Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», результати яких оформлено протоколом №1 від 06.08.2016р.

Згідно змісту вказаного протоколу вищим органом управління об'єднання прийнято рішення про затвердження розмірів щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, - для власників квартир - 5,06 грн. за 1 кв.м належної загальної площі квартири; власників нежитлових приміщень - 5,06 грн. за 1 кв.м належної площі нежитлового приміщення; власників машиномісць - 500 грн. на місяць за одне машиномісце в підземному паркінгу. Оплата здійснюється до 20 числа місяця, що є наступним за розрахунковим, згідно із затвердженими загальними зборами розмірами внесків. Загальними зборами прийнято рішення щодо введення в дію затверджених розмірів внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для співвласників у багатоквартирному будинку 30 на проспекті Возз'єднання у місті Києві. Одночасно, загальними зборами позивача встановлено разовий внесок для власників квартир, нежитлових приміщень та машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 3,0 грн. за 1 кв.м належної загальної площі. Кошти вносяться на розрахунковий рахунок Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» та використовуються для забезпечення статутної діяльності.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як вказувалось судом, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом) (ч.ч.5, 6 ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

При цьому, у ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вказано, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Частинами 1-3 ст.23 означеного нормативно-правового акту визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів.

У п.11 статуту позивача вказано, що рішення загальних зборів учасників, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування та на Інтернет-ресурсах. За рішенням загальних зборів воно може бути надіслане у письмовій формі співвласнику під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Судом було встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №900027613 від 20.06.2017р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» є власником наступних квартир у житловому будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30: №301 загальною площею 46,5 кв.м; №18 площею 106,2 кв.м, №13 площею 75,3 кв.м; №12 загальною площею 105,8 кв.м; №6 загальною площею 105,5 кв.м; №3 площею 50,5 кв.м та нежитлових приміщень: №400 площею 77,4 кв.м. та №405 загальною площею 106,2 кв.м. Одночасно, у період з 26.09.2017р. по 29.09.2017р. за відповідачем також було зареєстровано право власності на квартири №24 площею 106 кв.м, №36 площею 106,1 кв.м, №42 площею 106,4 кв.м, №66 площею 106,1 кв.м, №72 площею 106,2 кв.м, №84 площею 106 кв.м, №90 площею 105,7 кв.м, №96 площею 105,5 кв.м, №102 площею 105,7 кв.м, №322 площею 194,3 кв.

Тобто, виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», вбачається, що рішення загальних зборів останнього, зокрема щодо розмірів та порядку сплати разового внеску та щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, є обов'язковим для виконання Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», як власником квартир у житловому будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30: №301 загальною площею 46,5 кв.м; №18 площею 106,2 кв.м, №13 площею 75,3 кв.м; №12 загальною площею 105,8 кв.м; №6 загальною площею 105,5 кв.м; №3 площею 50,5 кв.м та нежитлових приміщень: №400 площею 77,4 кв.м. та №405 загальною площею 106,2 кв.м.; №24 площею 106 кв.м; №36 площею 106,1 кв.м; №42 площею 106,4 кв.м; №66 площею 106,1 кв.м; №72 площею 106,2 кв.м; №84 площею 106 кв.м; №90 площею 105,7 кв.м; №96 площею 105,5 кв.м; №102 площею 105,7 кв.м; №322 площею 194,3 кв.

Одночасно, посилання позивача на наявність у Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» обов'язку зі сплати разового та щомісячних внесків за квартири №30, 43, 120, 132, 141, 148, 155, 213, 292, 300, 316, 330 та нежитлові приміщення №383, 384, 386, 387, 388, 393, 398 та 399, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Судом зазначалось, що правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено обов'язки співвласників, зокрема, виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Означені обов'язки співвласників багатоквартирного будинку також наведено у ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Тобто, з системного аналізу наведених норм полягає, що обов'язки, зокрема, з виконання рішень об'єднання співвласників багатоквартирного будинку виникають саме у співвласників багатоквартирного будинку.

Судом також вказувалось, що у ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вказано, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Аналогічне визначення міститься у ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

При цьому, під нежитловим приміщенням слід розуміти ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об'єктом нерухомого майна (с.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

За приписами ч.1 ст.382 Цивільного кодексу України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 4 ст.319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов'язує.

Згідно ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав (ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає, в тому числі, право власності.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (ч.ч.1, 5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ).

Як було встановлено судом, відповідач є власником лише квартир №301 загальною площею 46,5 кв.м; №18 площею 106,2 кв.м, №13 площею 75,3 кв.м; №12 загальною площею 105,8 кв.м; №6 загальною площею 105,5 кв.м; №3 площею 50,5 кв.м та нежитлових приміщень: №400 площею 77,4 кв.м. та №405 загальною площею 106,2 кв.м.; №24 площею 106 кв.м; №36 площею 106,1 кв.м; №42 площею 106,4 кв.м; №66 площею 106,1 кв.м; №72 площею 106,2 кв.м; №84 площею 106 кв.м; №90 площею 105,7 кв.м; №96 площею 105,5 кв.м; №102 площею 105,7 кв.м; №322 площею 194,3 кв. у житловому будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30.

Означені обставини підтверджені інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, що наявні в матеріалах справи.

Належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів наявності у Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» права власності на квартири №30, 43, 120, 132, 141, 148, 155, 213, 292, 300, 316, 330 та нежитлові приміщення №383, 384, 386, 387, 388, 393, 398 та 399 матеріали справи не містять.

У даному випадку твердження заявника про те, що Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» є власником майнових прав на вказані об'єкти нерухомого майна ніяким чином не вказують на наявність у останнього обов'язку виконувати рішення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, що визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», з огляду на те, що дія вказаного нормативно-правового акту поширюються саме власників квартир та нежитлових приміщень, яким по відношенню до квартир №30, 43, 120, 132, 141, 148, 155, 213, 292, 300, 316, 330 та нежитлових приміщень №383, 384, 386, 387, 388, 393, 398 та 399 у житловому будинку, що розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, відповідач не є. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Обставини стосовно того, що Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» є замовником будівництва житлового будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, ніяким чином не свідчить про виникнення у визначеному чинним законодавством України порядку у останнього права власності на всі квартири та нежитлові приміщення вказаного будинку, які на теперішній час не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже, не може бути підставою для покладення на останнього прав та обов'язків, які передбачені Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Представлені позивачем на підтвердження власної правової позиції до матеріалів справи рішення Дніпровського районного суду міста Києва, Апеляційного суду міста Києва суд до уваги не приймає, оскільки у відповідності до приписів ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, суд зауважує, що безпідставним є нарахування позивачем щомісячних внесків за період з 10.2016р.-11.2016р. за квартири право власності на які було набуто відповідачем 28.11.2016р., як то квартири №18, 13, 12, 6, 400, а також квартиру №301, право власності відповідача на яку було зареєстровано 09.06.2017р., що також вказує на безпідставність нарахувань щомісячних внесків за вказаний об'єкт нерухомості за період з 10.2016р. по 05.2017р.

Одночасно, суд також вважає неправомірним нарахування та заявлення до стягнення позивачем щомісячних внесків за вересень 2017р. за квартири №24, 36, 42, 66, 72, 84, 90, 96, 102, 322 грн., оскільки право власності на означені об'єкти нерухомого майна було зареєстровано Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» лише у період з 26.09.2017р. по 29.09.2017р. Однак, наведене не виключає обов'язку відповідача сплатити разові внески за означені об'єкти нерухомості у відповідності до розмірів, визначених у протоколі загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція».

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є заявлення до стягнення з відповідача суми разового та щомісячних внесків з урахуванням моменту набуття права власності, визначеного у наявних в матеріалах справи довідках з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме за квартири №301 загальною площею 46,5 кв.м; №18 площею 106,2 кв.м, №13 площею 75,3 кв.м; №12 загальною площею 105,8 кв.м; №6 загальною площею 105,5 кв.м; №3 площею 50,5 кв.м та нежитлові приміщення №400 площею 77,4 кв.м. та №405 загальною площею 106,2 кв.м у житловому будинку, який розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, а саме на загальну суму 370581,54 грн., а також разових внесків за квартири №24 площею 106 кв.м; №36 площею 106,1 кв.м; №42 площею 106,4 кв.м; №66 площею 106,1 кв.м; №72 площею 106,2 кв.м; №84 площею 106 кв.м; №90 площею 105,7 кв.м; №96 площею 105,5 кв.м; №102 площею 105,7 кв.м; №322 площею 194,3 кв. на суму 3444 грн., що загалом становить 40 495,54 грн.

Одночасно, вимоги позивача в частині стягнення сум щомісячних внесків за квартири №24 площею 106 кв.м; №36 площею 106,1 кв.м; №42 площею 106,4 кв.м; №66 площею 106,1 кв.м; №72 площею 106,2 кв.м; №84 площею 106 кв.м; №90 площею 105,7 кв.м; №96 площею 105,5 кв.м; №102 площею 105,7 кв.м; №322 площею 194,3 кв., та суми щомісячних і разових внесків за квартири №30, 43, 120, 132, 141, 148, 155, 213, 292, 300, 316, 330 та нежитлові приміщення №383, 384, 386, 387, 388, 393, 398 та 399 у вказаному вище будинку є юридично неспроможними та такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому, у контексті визначення виникнення у відповідача обов'язку зі сплати щомісячних та разових внесків з урахуванням дати набуття права власності на нерухоме майно, судом також враховано, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов'язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Одночасно, у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013р. Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначено, що зобов'язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав). Аналогічну позицію наведено у постанові від 29.05.2013р. Вищого господарського суду України по справі №5011-5/14825-2012.

З приводу настання строків виконання Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», як власником квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку, що розташований за адресою: 02154, м.Київ, проспект Возз'єднання, буд.30, обов'язку зі сплати внесків, що визначені рішенням загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», результати яких оформлено протоколом №1 від 06.08.2016р., суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 Цивільного кодексу України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо (п.1.7 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Як вказувалось вище, рішенням загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», результати яких оформлено протоколом №1 від 06.08.2016р., було визначено, що сплата щомісячних внесків здійснюється до 20 числа місяця, що є наступним за розрахунковим, згідно із затвердженими загальними зборами розмірами внесків. Одночасно, загальними зборами позивача встановлено разовий внесок для власників квартир, нежитлових приміщень та машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 30 грн. за 1 кв.м належної загальної площі. Кошти вносяться на розрахунковий рахунок Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» та використовуються для забезпечення статутної діяльності.

Проте, за твердженнями відповідача, які з боку позивача не заперечувались, Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» на загальних зборах учасників Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», які відбулись 23.07.2016р., присутнім не було, а отже, стосовно строків внесення відповідних внесків не обізнано.

При цьому, судом враховано, що у п.11 статуту позивача вказано, що рішення загальних зборів учасників, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування та на Інтернет-ресурсах. За рішенням загальних зборів воно може бути надіслане у письмовій формі співвласнику під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

З цього приводу суд зауважує, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ст.34 вказаного нормативно-правового акту господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи (п.2.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Проте, всупереч наведеного вище, станом на момент вирішення спору по суті матеріали справи не містять належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів оприлюднення рішення загальних зборів позивача, які оформлені протоколом №1 від 06.08.2016р.

Одночасно, у даному випадку обставини обізнаності відповідача про створення в будинку №30 в м.Києві на проспекті Возз'єднання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» не свідчать про наявність у суду достатніх підстав вважати, що Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» було обізнано щодо змісту рішення загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», які оформлені протоколом №1 від 06.08.2016р., та строків виконання обов'язків, визначених в ньому.

Одночасно, як вбачається з представлених суду документів, протокол №1 від 06.08.2016р. рішення загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» було направлено позивачем на адресу відповідача 31.05.2017р. разом з претензією №290517-2 від 30.05.2017р., в якій заявник вимагав від відповідача сплати разового та щомісячних внесків за період з 10.2016р. по 04.2017р.

Тобто, керуючись ст.530 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що вимога про сплату внесків за період з 10.2016р. по 04.2017р. була отримана відповідачем 02.06.2017р. (поштове повідомлення №385 та штамп реєстрації вхідної кореспонденції Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», що міститься на екземплярі претензії №290517-2 від 30.05.2017р., наданої відповідачем), суд дійшов висновку, що строк внесення відповідачем разового та щомісячних внесків за період з 10.2016р. по 04.2017р., обов'язок з оплати яких виник у останнього на підставі рішення загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», що оформлено протоколом №1 від 06.08.2016р., як у власника квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку №30 по проспекту Возз'єднання у місті Києві, настав лише 09.06.2017р.

Одночасно, з огляду на направлення позивачем разом з означеною претензією відповідачу протоколу №1 від 06.08.2016р. рішення загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», строк внесення відповідачем щомісячного внеску за 05.2017р. - 09.2017р. настав у відповідності до строків оплати, наведених у рішенні загальних зборів заявника. При цьому, судом прийнято до уваги, що якщо виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну. Аналогічну правову позицію наведено у п.1.9 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

За таких обставин, з огляду на вищевикладене у сукупності, враховуючи всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в частині стягнення основного боргу, а саме на суму 40 495,54 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 1600,38 грн. та інфляційних втрат в розмірі 19175,62 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення строків внесення разового та щомісячного внесків за період з 10.2016р. по 05.2017р. за утримання будинку, споруд та прибудинкової території, позивачем було нараховано, виходячи зі строків сплати внесків, визначених рішенням загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція», що оформлене протоколом №1 від 06.08.2016р., 3% річних на загальну суму 1600,38 грн. (кінцевий строк нарахування 31.06.2017р.) та інфляційні втрати за січень 2017р. - травень 2017р. на суму 19175,62 грн.

Проте, з огляду на висновки суду стосовно строків настання у відповідача обов'язку зі сплати разового та щомісячних внесків за 10.2016р.-04.2017р. та за 05.2017р. та їх розмірів, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних за порушення терміну сплати разового та щомісячних внесків за 10.2016р.-04.2017р. з розрахунку за період з 10.06.2017р. по 30.06.2017р. (виходячи з того, що у червні 2017р. було 30 днів), а за порушення строків сплати внеску за 05.2017р. - з 20.06.2017р. по 30.06.2017р. Тобто, здійснивши власний перерахунок з урахуванням суми внесків щодо оплати яких у вказаний період у відповідача дійсно виник обов'язок, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 37,58 грн.

Одночасно, приймаючи до уваги визначений позивачем період нарахування інфляційних втрат - за січень 2017р. - травень 2017р. та висновки суду стосовно настання строків оплати спірної заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають залишенню без задоволення.

При цьому, судом прийнято до уваги, що у заяві про збільшення розміру позовних вимог заявником періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат збільшено не було.

Всі інші клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Судовий збір згідно з приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, будинок 4/6, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» (02154, м. Київ, Дніпровський район, проспект Возз'єднання, буд.30, ) заборгованість в розмірі 40495 (сорок тисяч чотириста дев'яносто п'ять) грн. 54 коп., 3% річних в сумі 37 (тридцять сім) грн. 58 коп. та судовий збір в сумі 608 (шістсот вісім) грн. 00 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.11.2017р.

Суддя Т.М. Ващенко