ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року Справа № 923/938/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Власта-Агро", м. Кропивницький,

до Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Херсонтурист", м. Херсон,

про визнання недійсним договору та стягнення коштів,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, представник, довіреність від 30.08.17;

від відповідача не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить:

визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 22 квітня 2011 р., укладений між Приватним підприємством «Власта-Агро» та Херсонським обласним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» щодо нерухомого майна туристичної бази «Чорномор», а саме: спального корпусу літ. «X» площею забудови 47,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (зареєстрований в реєстрі за № 741);

застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді стягнення з Херсонського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» на користь Приватного підприємства «Власта-Агро» 87 000,00 грн.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.11.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 22 квітня 2011 р. (надалі за текстом рішення Договір), укладеного між Приватним підприємством «Власта-Агро» (надалі за текстом рішення - Позивач, ПП «Власта-Агро») та Херсонським обласним Закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Херсонтурист», правонаступником якого є Приватне Херсонське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» (надалі за текстом рішення Відповідач, ПрАТ «Херсонтурист»), посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (зареєстровано в реєстрі за № 741), ПП «Власта-Агро» придбало у ПрАТ «Херсонтурист» нерухоме майно туристичної бази «Чорномор», а саме: спальний корпус літ. «X» площею забудови 47,3 кв. м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5.

За умовами п. 3 Договору купівлі-продажу ціна відчужуваного нерухомого майна складала 87 000,00грн., з урахуванням ПДВ, які Покупець (ПП «Власта-Агро») повністю оплатило Продавцю (ПрАТ «Херсонтурист») шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок № 260074102 в ОСОБА_3 «Аваль» м. Херсона, МФО 380805, ОКПО 02660924.

Відповідно до Акта прийому-передачі частини нерухомого майна туристичної бази «Чорномор» від 04.05.2011 року, ПрАТ «Херсонтурист» передало, а ПП «Власта-Агро» прийняло нерухоме майно із туристичної бази «Чорномор», а саме: спальний корпус літ. «X» площею забудови 47,3 кв. м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5.

На замовлення Позивача державним БТІ був виготовлений технічний паспорт від 06 травня 2011 року і видано витяг про державну реєстрацію права власності на придбані обєкти нерухомості.

Належність майна на праві власності Відповідачу, що підлягало відчуженню за спірним правочином, посвідчувалася свідоцтвом про право власності виданим Виконавчим комітетом Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області 12.02.2002 року на підставі рішення від 30.01.2002 року за № 3, зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно Херсонським державним БТІ 12.02.2002 року, номер запису - 115, в книзі № 1.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 р. у справі № 5024/1416/2011 за позовом прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ПРАТ «Херсонтурист», ТОВ «Жемчужина», TOB «Каіс-Марін», ПП «Власта-Агро», про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, право власності на обєкт нерухомо майна, що був проданий від ЗАТ «Херсонтурист» до Позивача на підставі Договору купівлі-продажу від 22 квітня 2011 p., було визнано за державою, а нерухоме майно витребуване з незаконного володіння ПП «Власта-Агро». Дане судове рішення було залишене в силі Постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 року у справі №5024/1416/2011.

Зазначене судове рішення мотивоване, зокрема, тим, що на момент передачі проданого ПРАТ «Херсонтурист» нерухомого майна у власність ПП «Власта-Агро», воно перебувало у державній власності, а тому не могло бути відчужене без згоди Фонду державного майна України як особи, що уповноважена на розпорядження майном державної власності.

На час проголошення Україною незалежності зазначене майно у складі туристичної бази «Чорномор» перебувало у власності загальносоюзної громадської організації профспілок та відповідно до Постанови Верховної ради України від 04.02.1994 р. «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP» це майно набуло статусу загальнодержавної власності і до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР саме Фонд державного майна України здійснював право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій.

В той же час, як встановлено судом, 04.10.1991 р. Радою Федерації незалежні профспілок України та Фондом соціального страхування України укладено установчий договір про створення на базі туристично-екскурсійних підприємств і організацій Української республіканської ради по туризму та екскурсіям - AT «Укрпрофтур», затверджено статут цієї ради, зареєстрований Київським міськвиконкомом 28.10.1991 p., до статутного фонду створеного AT «Укрпрофтур» був переданий, в числі іншого майна і майно туристичної бази «Чорномор».

За рішенням правління AT «Укрпрофтур» від 03.12.1991 р. створено обласне відділення AT «Укрпрофтур», яке реорганізовувалося в подальшому у Херсонське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Херсонтурист». Саме йому, у якості статутного внеску, передано до статутного фонду майно загальною балансовою вартістю 5545 тис. грн., у тому числі, і туристичну базу «Чорномор» у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області.

Оскільки питання щодо суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій і на теперішній час залишається державною власністю, правові підстави для розпорядження Федерацією профспілок України майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP (продажу, передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб), на думку суду, були відсутні.

Отже, спірний об'єкт мав статус державної (загальнодержавної) власності, в зв' язку з чим здійснення будь-яких дій щодо зміни власника цього майна був неправомірним.

Майно туристичної бази «Чорномор» могло бути відчужене виключно за згоди Фонду державного майна України, оскільки на момент передачі майна від ЗАТ «Укрпрофтур» у власність ЗАТ «Херсонтурист» воно перебувало у державній власності. Відповідно, ЗАТ «Херсонтурист» діяло поза межами волевиявлення Фонду державного майна України та в порушення його прав незаконно набуло майно у власність, частини майна продало на користь ТОВ "Жемчужина", ТОВ "Каіс Марін", ПП "Власта-Агро".

Отже, нерухоме майно, яке було придбане Позивачем у Відповідача за договором купівлі-продажу від 22 квітня 2011 p., було вилучено за рішенням суду на користь держави, через відсутність у ЗАТ «Херсонтурист» повноважень на укладення спірного Договору, на що посилався Одеський апеляційний господарський суд у Постанові від 15.01.2015 р. у справі № 5024/1416/2011.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Про відсутність у Відповідача повноважень на розпорядження майном туристичної бази «Чорномор» Позивач не знав і не міг знати, оскільки це з'ясувалось за результатами розгляду судом справи № 5024/1416/2011, тобто, у січні 2015 року, а в момент укладання сторонами договору купівлі-продажу від 22 квітня 2011 р. повноваження Відповідача та приналежність йому відчужуваного майна були перевірені нотаріусом на підставі відповідних належним чином оформлених документів.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п. 2.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11, вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням припису частини першої статті 58 ПІК, бути об'єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). В разі заявления вимоги про повернення одержаного за правочином відповідач має право подати зустрічний позов (стаття 60 Г11К) про витребування належного йому майна або відшкодування вартості останнього. Якщо такий позов не подано, господарський суд з огляду на припис частини п'ятої статті 216 ЦК України та з урахуванням конкретних обставин справи може з власної ініціативи застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину також і щодо позивача.

Враховуючи вищевикладене, у звязку із вилученням за судовим рішенням придбаного нерухомого майна ПП «Власта-Агро» (Покупця) на користь третьої особи - держави в особі Фонду державного майна України на підставах, що виникли до продажу цього майна, про наявність яких ПП «Власта-Агро» не знало і не могло знати, Відповідач (продавець) має відшкодувати Позивачу (покупцю) завдані збитки, а саме - відшкодувати вартість нерухомого майна, оплаченого за Договором купівлі-продажу від 22 квітня 2011 р., укладеного між Приватним підприємством «Власта-Агро» та ЗАТ «Херсонтурист» у розмірі 87 000,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладених обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, з урахуванням позовних вимог немайнового та майнового характеру.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 22 квітня 2011 р., укладений між Приватним підприємством «Власта-Агро» та Херсонським обласним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Херсонтурист», щодо нерухомого майна туристичної бази «Чорномор», а саме: спального корпусу літ. «X» площею забудови 47,3 кв. м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (зареєстрований в реєстрі за № 741).

3. Стягнути з Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, Площа 50-років СССР; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 02660924) на користь Приватного підприємства "Власта-Агро" (адреса місцезнаходження: 25001, м. Кропивницький, пров. Сухумський, буд. 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 36654334) 87000грн.00коп., 1600грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, Площа 50-років СССР; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 02660924) в доход державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1600грн.00коп. судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 13 листопада 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов