РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017Справа №910/15899/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт Д»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав»
Простягнення 28 107,76 грн.
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін:

від позивача: Кувшинець С.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт Д» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдингова компанія «СПЕЦСПЛАВ» про стягнення 28 107,76 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2017 було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 13.10.2017.

Оскільки судом встановлено, в резолютивній частині ухвали про порушення провадження у справі від 21.09.2017 по справі № 910/15899/17 допущена описка, а саме невірно вказано дату слухання справи, замість 13.10.2017 зазначено 13.09.2017, ухвалою суду від 28.09.2017 було внесено виправлення в зазначену ухвалу суду.

12.10.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 13.10.2017 підтримав подане через канцелярію суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено. Крім того, позивачем були надані усні пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 13.10.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача, суд відклав розгляд зазначеної справи до 06.11.2017.

Представник позивача 01.11.2017 через канцелярію суду подав заяву про зміну предмету позову.

У судовому засіданні 06.11.2017 представник позивача підтримав подану ним через канцелярію суду заяву про зміну предмету позову.

Представник відповідача у судове засідання 06.11.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

З огляду на викладене, суд приймає зміну Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт Д» предмету позовних вимог.

У відповідності до п. 3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Судом зазначається, що хвалу про порушення провадження у справі відповідачу було надіслано за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 4, літера А. Ухвала про порушення провадження у справі відповідачем була отримана, 09.10.2017, що засвідчується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до рекомендацій та роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених зокрема у п. 2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18), якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно з підпунктом 3.9.2 Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.11.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання усної домовленості про придбання продукції, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдингова компанія «Спецсплав» (відповідач) було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Горизонт Д» (позивач) рахунок-фактуру № 0000352 від 23.02.2017 на оплату товару, а саме - труби профільної в асортименті та металевої смужки 50Х5ст.3 на загальну суму 28 107,76 грн.

Відповідно до виставленого рахунку позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 28 107,76 грн., що засвідчується платіжним дорученням № 2728 від 24.02.2017.

13.10.2017 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про поставку в найкоротші строки оплаченого товару.

Проте відповідачем вимога позивача про поставку оплаченого товару залишена без задоволення, грошові кошти не повернуті.

Враховуючи наведене, позивач просить господарський суд стягнути з відповідача 28 107,76 грн, які були перераховані за поставку труби профільної в асортименті та металевої смужки 50Х5ст.3 на підставі рахунку-фактури № 0000352 від 23.02.2017.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Статтею 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою(ч.2 ст. 207).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до виставленого рахунку перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 28 107,76 грн., що засвідчується платіжним дорученням № 2728 від 24.02.2017, проте відповідач після отримання вказаних коштів не здійснив поставку вказаного товару, так само як і не було повернуто суми попередньої оплати.

13.10.2017 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про поставку в найкоротші строки оплаченого товару.

Проте відповідачем вимога позивача про поставку оплаченого товару залишена без задоволення, грошові кошти не повернуті.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми попередньої оплати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у розмірі 28 107,76 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдингова компанія «Спецсплав» (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 4, літера А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт Д» (місцезнаходження: 10003, м. Житомир, вул. Покровська, 54, ) 28 107 (двадцять всім тисяч сто сім) грн. 76 коп. суми попередньої оплати та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

13.11.2017

Суддя О.М. Спичак