ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Справа № 910/6085/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 23.08.2017
у справі№910/6085/17 Господарського суду міста Києва
за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
до Публічного акціонерного товариства "Златобанк"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1. Національний банк України, 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
провизнання дій протиправними та скасування рішення

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явилися

- відповідача: не з'явилися

- третьої особи-1: Гончар В.М., дов.№18-0011/74328 від 01.11.2017

- третьої особи-2: не з'явилися

- третьої особи-3: не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 (суддя Ярмак О.М.) провадження у справі №910/6085/17 зупинено до набрання законної сили рішенням або іншим процесуальним документом, за результатами розгляду справи №826/11066/15 за апеляційними скаргами ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", ТОВ "Біпродукт" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києві від 25.03.2016 у адміністративній справі №826/11066/15 за позовом ТОВ "ТЛК "Арктика" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "Златобанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 (у складі головуючого судді Жук Г.А., суддів Алданової С.О., Дикунської С.Я.), апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі №910/6085/17 скасовано, справу №910/6085/17 повернуто до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційної інстанції Публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 43 , 33, частини першої статті 43, 79, частини другої статті 82, пункту третього частини першої статті 84, частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі №910/6085/17.

Позивач та треті особи не скористалися правом, наданим ст.1112 ГПК України, не надали відзиви на касаційну скаргу, що в силу положень ст.1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового акта, що оскаржується.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про визнання протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Златобанк" про віднесення до нікчемних договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2614, який укладений між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" 29.10.2014, за реєстровим номером 3287, оформлене наказом №279 від 13.05.2015 та повідомленням про нікчемність за вихідним №102 від 20.05.2016; про визнання протиправним та скасування наказу АТ "Златобанк" №279 від 13.05.2015 в частині віднесення до нікчемних договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2614; про визнання протиправними та скасування повідомлення про нікчемність договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №2614.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Златобанк" неправомірно прийнято рішення про нікчемність договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2614, оскільки уповноваженою особою, на думку позивача, був порушений порядок вчинення таких дій згідно статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та як стверджує позивач, не було реально встановлено існування обставин, передбачених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання його нікчемним.

25.07.2017 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/6085/17 до вирішення адміністративної справи №826/11066/15 про визнання дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Златобанк" протиправними та зобов'язання вчинити дії, а саме скасувати повідомлення про нікчемність договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №2614.

Мотивуючи клопотання відповідач посилається на те, що в провадженні Київського апеляційного адміністративного суду знаходяться апеляційні скарги ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", ТОВ "Біпродукт" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2016 у адміністративній справі № 826/11066/15 за позовом ТОВ "ТЛК "Арктика" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "Златобанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, та вказує, що Окружним адміністративним судом міста Києва в адміністративній справі № 826/11066/15 вже досліджувались обставини справи, що є аналогічними до тих, які розглядаються у даній справі.

Зупиняючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що в адміністративній справі № 826/11066/15 вже досліджувалися обставини, що є аналогічними до тих, які розглядаються у даній справі, а саме, дії уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2015, укладеного між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", наказ та повідомлення про нікчемність вказаного правочину. Тому дана справа №910/6085/17 є пов'язаною із адміністративною справою № 826/11066/15 і результати остаточного вирішення зазначеного спору можуть вплинути на результати розгляду справи № 910/6085/17 тому наявні обставини для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі.

Апеляційний господарський суд, з позицією якого погоджується колегія суддів касаційної інстанції, з даним висновком суду першої інстанції не погодився.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Згідно з п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що із клопотання ПАТ "Златобанк" та доданих документів, вбачається, що Окружним адміністративним судом міста Києва 25.03.2016 була прийнята постанова у справі №826/11066/15 предметом спору в якій, є вимога ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття рішення про нікчемність договору про розірвання від 31.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №2614; про визнання протиправним та скасування наказу/розпорядження про виявлену нікчемність правочинів, зокрема договору про розірвання іпотеки; про визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність договору про розірвання договору іпотеки від 31.05.2012. Дана постанова оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, а відтак законної сили не набрала.

Зі змісту копії постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2016 вбачається, що у справі №826/11066/15 у межах юрисдикції адміністративних судів, встановлюються обставини щодо правомірності дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, та винесення повідомлення про нікчемність правочину тобто встановлюються правомірність дій, які були вчинені у відповідності до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Такі ж обставини є і підставою для позову, який поданий ПАТ "Державний ощадний банк України" у даній справі однак, який поданий не до уповноваженої особи, як посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а поданий саме до Публічного акціонерного товариства "Златобанк".

Суд апеляційної інстанції зазначив, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/11066/15, оскільки при вирішення спору про визнання недійсними рішень необхідним є встановлення підстав виникнення спору, наявність чи відсутність порушень вимог законодавства при прийнятті такого рішення, тобто правомірність чи протиправність дій особи - відповідача та прийнятого ним рішення, порушення такими діями (рішеннями) відповідача прав та охоронюваних інтересів особи, яка звернулась до суду. Тобто місцевий господарський суд в межах своєї компетенції не позбавлений можливості самостійно встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що адміністративне провадження у справі №826/11066/15 згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 зупинене до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі №826/9693/13-а. Згідно поданих у судовому засіданні 23.08.2017 пояснень представників учасників процесу, жодна із сторін не подавала до апеляційного адміністративного суду клопотання про відновлення провадження, яке вже більше року зупинено судом.

Разом з тим, згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмета спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи зазначене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи №826/11066/15 порушуватиме гарантоване право сторони на вирішення спору в межах розумного строку.

На підставі встановлених судами обставини та враховуючи компетенцію господарського суду при вирішенні даного спору, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність встановлених статтею 79 ГПК України підстав для зупинення провадження у справі.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та оскільки в силу вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду у справі № 910/6085/17.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 910/6085/17 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова