РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017Справа №910/15747/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 11 000,00 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Білоконь І.В. за дов.

від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про відшкодування шкоди в порядку регресу 11 000,00 грн. (договір добровільного страхування наземного транспорту №163968Га/05АВ від 26.12.2016).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 18.09.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.10.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 31.10.2017р. надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 18.09.2017р.

Представник відповідача через загальний відділ діловодства суду 16.11.2017р. подав Відзив на позовну заяву, в якому заявлені вимоги вважав передчасними, безпідставними, такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права. Обґрунтовуючи це тим, що позивач звернувся до суду 10.07.2017р., що не перевищує 90 днів з дня звернення позивача до нього з вимогою про сплату страхового відшкодування, тобто позивач передчасно звернувся до суду з позовом, проте позовні вимоги позивача визнав повністю.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2017р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав усні пояснення по суті спору.

На призначені судові засідання 31.10.2017 та 16.11.2017 представник відповідача не з'являвся, про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки суд повідомив належним чином.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017р. у м. Херсоні трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Skoda Fabia" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Sonata Hyundai" (д.н. НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_3

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Skoda Fabia" д.н. НОМЕР_1, який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 26.12.2016 №163968Га/05АВ.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 26.12.2016 №163968Га/05АВ на підставі заяви страхувальника та страхового акту від 02.02.2017 року №1.003.17.0001701 ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та зібраних документів було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 11 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.02.2017 № 309 429.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (02.02.2017) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Sonata Hyundai", д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "Skoda Fabia" д.н. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/8950439 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн., строк дії полісу з 23.07.2016 до 22.07.2017.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/8950439 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Skoda Fabia" д.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

Дорожньо-транспортна пригода була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).

Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Так, з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011p., яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Так, відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються із п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'я та/або майну потерпілого.

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 02.02.2017, воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми.

Із даного євпропротоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 02.02.2017 об 11-00 год. у м. Херсоні, автомобіль "Sonata Hyundai" (д.н. НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_3 підчас зміни смуги здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля "Skoda Fabia" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_2 Схема дорожньо-транспортної пригоди та обставини при яких вона мала місце, а саме наїзд на автомобіль, не викликає сумнівів щодо вини водія автомобіля "Sonata Hyundai" (д.н. НОМЕР_2) ОСОБА_3 в ДТП.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв'язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 02.02.2017 та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху.

Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв'язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.

Суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

Отже, дослідивши пункти европротоколу, які заповненні учасниками дорожньо-транспортної пригоди та містять інформацію про вказану подію, суд дійшов висновку про наявність страхового випадку.

З урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Суд також, встановив, що страховик за договором добровільного страхування прийняв спірний Європротокол як належний доказ настання страхового випадку і виплатив за ним відшкодування, звернувшись з даним позовом до суду про відшкодування здійснених виплат зі страховика винної особи.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку-фактура №1253 від 17.02.2017 та страхового акту №АХА2191667 від 17.02.2017 складає 11 000,00 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є страховий акт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля "Skoda Fabia" (д.н. НОМЕР_1), склав 11 000,00 грн., відповідно до страхового акту №АХА2191667 від 17.02.2017. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 11 000,00 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №309 429 від 20.02.2017).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль "Skoda Fabia" (д.н. НОМЕР_1), рік випуску автомобіля - 2012 (перша реєстрація 01.02.2017 відповідно до калькуляції від 11.08.2017), а отже на момент ДТП (02.02.2017) експлуатації не перевищував 7 років, а отже підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

За вказаним договором добровільного страхування, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_1, рік випуску 2012 року, номер кузова (шасі) - НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4.

Саме за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу ("Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_1, рік випуску 2012 року, номер кузова (шасі) - НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4) позивачем та відповідачем визначено ДТП як страховий випадок та на підставі саме договору №163968Га/05АВ від 26.12.2016 добровільного страхування наземного транспорту виплачено страховику страхове відшкодування в розмірі 11 000,00 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати, а отже виникло право вимоги Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" в розмірі 11 000,00 грн.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позову, обґрунтовуючи це тим, що позивач передчасно подав позов до суду чим порушив права відповідача, щодо досудового врегулювання спору. Відповідач пояснив свої заперечення тим, що заява на виплату страхового відшкодування надійшла від позивача на адресу відповідача 12.07.2017, що підтверджується копією поштового повідомлення №441 (копія в матеріалах справи), то відповідач вважає, що термін виплати страхового відшкодування, який передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», спливає 12.10.2017, тобто після звернення позивача до суду (10.09.2017).

Суд вважає, що заперечення відповідача є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання, необхідних для свого здійснення страхового відшкодування.

Судом при прийнятті рішення прийнято до уваги Постанову Судової палати у господарських спорах Верховного суду України від 28.08.2012р. у справі №3-38гс12 та Рішення Конституційного суду України по справі №1-2/2002 від 09.07.2002 року, яким встановлено, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеження юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/8950439 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100 000,00 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (11 000,00 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом №АЕ/8950439 дорівнює 0,00 грн., тобто 11 000,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій сумі 11 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м.Київ, вул. Артема, будинок 37-41, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м.Київ, вул.. Іллінська, будинок 8, ) 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, а також 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.11.2017

Суддя І.І. Борисенко