ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2017 р. Справа № 5019/717/12

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Оліфер С.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" про розірвання договору та стягнення 20 759,17 грн.

За участю представників сторін:

від заявника (стягувача): не з'явився

від боржника (боржника): Мазурок В.С.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" про розірвання договору та стягнення 20 759.17 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 19.06.2012 року (суддя Горплюк А.М.) позов задоволено, стягнуто з Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" на користь позивача 20000.00 грн. заборгованості, 539.17 грн. 3% річних, 220.00 грн. інфляційних втрат, 2 682.50 грн. витрат по сплаті судового збору та 2 000.00 грн витрат на послуги адвоката.

На виконання рішення суду від 19.06.2012 року господарським судом 03.07.2012 року видано відповідний наказ.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 14.02.2017 року звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу на виконання.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду Рівненської області № 01-04/18/2017 від 15.02.2017 року в зв'язку із закінченням повноважень судді Горплюка А.М. відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справ, за результатами якого справу № 5019/717/12 передано на розгляд судді Політиці Н.А.

Ухвалою суду від 16.02.2017 року справу № 5019/717/12 прийнято до свого провадження суддею Політикою Н.А.

Ухвалою суду від 28.02.2017 року у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 04.07.2017 року звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою суду від 25.07.2017 року у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 23.10.2017 року звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 24.10.2017 року № 01-04/239/2017 у зв'язку з перебуванням судді Політики Н.А. у відпустці з 20.10.2017 року по 03.11.2017 року та на підставі п.п. 2.3.47, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначений повторний автоматичний розподіл, відповідно до якого справа № 5019/717/12 передана на розгляд судді Церковній Н.Ф.

Ухвалою суду від 25.10.2017 року справу № 5019/717/12 прийнято до свого провадження суддею Церковною Н.Ф.

Ухвалою суду від 25.10.2017 року заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання прийнято до розгляду та призначено до слухання в судовому засіданні на 02.11.2017 року.

Ухвалою суду від 02.11.2017 року розгляд заяви про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання відкладено на 15.11.2017 року.

В судове засідання заявник не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник боржника в судовому засіданні щодо заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання заперечив.

Дослідивши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу, наявні у справі докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 19.06.2012 року позов задоволено, стягнуто з Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" на користь позивача 20 000,00 грн. заборгованості, 539,17 грн. 3% річних, 220,00 грн. інфляційних втрат, 2 682,50 грн. витрат по сплаті судового збору та 2 000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

На виконання рішення суду від 19.06.2012 року господарським судом 03.07.2012 року видано відповідний наказ № 5019/717/12, де вказано, що наказ дійсний для пред'явлення у державну виконавчу службу до 04.07.2013 року.

Судом встановлено, що у серпні 2012 року заявником подано до відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області оригінал наказу від 03.07.2012 року № 5019/717/12 для примусового виконання судового рішення від 19.06.2012 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 30.03.2013 року звернулася до відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області із заявою, в якій просила направити їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Начальником відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції 24.05.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 24.05.2014 року. Вказану постанову разом з оригіналом наказу 31.05.2013 року було направлено на юридичну адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що стверджується копією реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції від 10.06.2013 року та копією квитанції про оплату поштових відправлень від 13.06.2013 року.

Як вбачаєьбся із зазначеного та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ОСОБА_1 мала можливість повторно пред'явити наказ до виконання у строк до 24.05.2014 року. Проте, як стверджує фізична особа - підприємець ОСОБА_1 цю кореспонденцію вона не отримувала.

З матеріалів справи вбачається, що заявником неодноразово вчинялися дії для пошуку та отримання інформації про місцезнаходження втраченого наказу суду для пред'явлення його до виконання.

Так 11.07.2016 року, 07.09.2016 року, 31.01.2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зверталася до начальника відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області із заявами про надання інформації про місцезнаходження оригіналу наказу від 03.07.2012 року № 5019/717/12.

Листом №159/14.17-18 від 26.01.2017 року в.о. начальника відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області повідомлено заявника про те, що листом № 6873/11 від 31.05.2013 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.05.2013 року надіслано на її юридичну адресу.

Проте, виконавчий документ після його пред'явлення до виконання до відділу Державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області стягувачу не повертався.

Окрім того, 23.08.2017 року заявник зверталася із запитами про надання інформації щодо втрати наказу суду від 03.07.2012 року № 5019/717/12 до Херсонської дирекції ПАТ "Укрпошти" та Рівненської дирекції ПАТ "Укрпошти". На що, Херсонська дирекція ПАТ "Укрпошти" листом від 14.06.2017 року № 31-21/165 повідомила ОСОБА_1 про неможливість надання інформації щодо місцезнадходження рекомендованого листа № 118 від 13.06.2013 року, оскільки відповідно до вимог п. 122 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ України від 05.03.2009 року № 270, заяви про внутрішні поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання. За змістом приписів п. 121, 122 Правил подача заяви про розшук відправленого реєстрованого поштового відправлення чи про одержання інформації про вручення такого поштового відправлення відбувається за місцем приймання цього відправлення. Водночас, і Рівненська дирекція ПАТ "Укрпошти" листом від 11.09.2017 року № 26.2/5-309 повідомила ОСОБА_1 про неможливість надання інформації щодо місцезнадходження рекомендованого листа № 118 від 13.06.2013 року, оскільки відповідно до вимог п. 122 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ України від 05.03.2009 року № 270, заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи оригінал наказу № 5019/717/12 від 03.07.2012 року втрачено не стягувачем і не державним виконавцем, а органом поштового зв'язку під час його пересилання, відтак стягувач не мала можливості повторно звернутися з виконавчим документом до органу ДВС для виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Виходячи із змісту зазначеної норми права, вона не містить вимог до форми та змісту довідки про втрату наказу, не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу.

Наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

При цьому, видача стягувачу дубліката наказу жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012, п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Оскільки нормами ст. 120 ГПК України стягувач з заявою про видачу дубліката наказу може звернутись лише до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, тому вказаній дії передує поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вказано у рішенні Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 року) існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу . Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

Таким чином, відхилення заяви не відповідає меті і цілям Конвенції, оскільки позбавляє особу до засобів правового захисту які мали б бути ефективними згідно ст1.3 Конвенції.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що неможливість повторного пред'явлення наказу до виконання в межах строків, передбачених законодавством, викликана його втратою, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачі дубліката наказу.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 ГПК України, суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 5019/717/12 задоволити.

2. Поновити строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 5019/717/12 від 03.07.2012 року про стягнення з Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" (34550, Рівненська область, Сарненський район, смт. Клесів, вул. Дзержинського, буд. 12, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 539 (п'ятсот тридцять дев'ять) грн 17 коп. 3 % річних, 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп. інфляційних, 2 682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на послуги адвоката на один рік з дати набрання чинності цієї ухвали - 15.11.2017 року, тобто до 16.11.2018 року.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Рівненської області про стягнення з Приватного комерційно-виробничого підприємства "Надія" (34550, Рівненська область, Сарненський район, смт. Клесів, вул. Дзержинського, буд. 12, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 539 (п'ятсот тридцять дев'ять) грн 17 коп. 3 % річних, 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп. інфляційних, 2 682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на послуги адвоката.

4. Ухвалу суду направити стягувачу та боржнику у справі.

5. Вказана ухвала може бути оскаржена у встановленому ГПК України порядку.

Суддя Церковна Н.Ф.